УХВАЛА

15 січня 2024 року 
м. Київ
справа №580/3875/21
адміністративне провадження № К/9901/45477/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
суддя-доповідач - Стародуб О.П.,
судді:  Коваленко Н.В., Кравчук В.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 (суддя - Тимошенко В.П.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 (судді - Степанюк А.Г., Бужак Н.П.,             Єгорова Н.М.) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії. 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо обмеження максимального розміру пенсії сумою 27252,80 грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України  "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.12.2019, з урахуванням раніше проведених виплат, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області в подальшому здійснювати виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України  "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
12.12.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії без застосування обмеження максимального розміру пенсії.
Листом відповідача №386/Ш-10 від 14.12.2017 заяву позивача залишено без задоволення та зазначено, що згідно зі ст. 43 Закону України  "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Не погоджуючись з обмеженням максимального розміру пенсії, 05.01.2018 позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо обмеження максимального розміру пенсії позивачу сумою 10 740 грн.; 
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без обмеження її максимального розміру, починаючи з 05.07.2017 з урахуванням раніше проведених виплат, а також зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області в подальшому здійснювати виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №823/50/18, яке набрало законної сили, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 сумою 10740 грн.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без обмеження її максимального розміру, починаючи з 05.07.2017, з урахуванням раніше проведених виплат.
16.04.2021 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.
14.05.2021 відповідач надав відповідь згідно якої на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №823/50/18 проведено перерахунок пенсії, загальний розмір пенсії ОСОБА_1 становив: з 05.07.2017 - 15339,18 грн, з 01.10.2017 - 27252,80 грн.Також в листі вказано, що у мотивувальній частині судового рішення зазначено, що зобов`язання відповідача в частині здійснення в подальшому виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром задоволенню не підлягає, а тому виплата пенсії проводиться в розмірі, який встановлений на дату проведення перерахунку на виконання рішення суду. Рішення суду від 05.02.2018 у справі №823/50/18 не містить зобов`язань щодо вчинення будь-яких інших дій органами Пенсійного фонду України в подальшому, зокрема, проведення подальших перерахунків пенсії. 
Не погодившись із обмеженням пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2021, залишеним без змін  постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021, позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 01.12.2019 розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплачувати призначену ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що системний аналіз приписів ст. ст. 19, 129-1 Конституції України, ст. 43 Закону №2262-ХІІ, рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та ряду правових позиції Верховного Суду свідчать про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на те, що з 20.12.2016 згідно рішення Конституційного Суду України відновлене право позивача на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги відповідач покликається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
Також відповідач покликається на те, що хоч Рішенням Конституційного Суду України                                 № 7-рп/2016 від 20.12.2016 і визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, однак інші положення Закону № 2262-XII та Закону № 3668-VI не визнавалися неконституційними, є чинними, а тому, обов`язкові для застосування. 
Також відповідач покликається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 10.12.2020 у справі №580/492/19, від 05.11.2020 у справі №440/2423/19, від 24.09.2020 у справі №640/5854/19, від 18.11.2021 у справі №521/20962/16-а.
Відповідач просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Позивач не скористався правом на подачу відзиву на касаційну скаргу. 
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі виключні випадки визначені у частині 4 статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС України презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.
Ухвалою Верховного Суду від 23.12.2021 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України.
Підставою для відкриття касаційного провадження стало неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права у зв`язку з неврахуванням апеляційним судом висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 10.12.2020 у справі №580/492/19, від 05.11.2020 у справі №440/2423/19, від 24.09.2020 у справі №640/5854/19, від 18.11.2021 у справі №521/20962/16-а.
Досліджуючи доводи касаційної скарги та підстави касаційного оскарження судом встановлено наступне.
У справах №580/234/19, № 580/492/19, № 640/5854/19 вирішувалося питання перерахунку та виплати пенсії, згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно - випробувального складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 №713);
У справі № 440/2423/19 позовні вимоги стосувались пенсії, яка призначена за вислугу років, як працівнику льотного складу, перерахунок якої  проведено з урахуванням максимального розміру пенсії, встановленого частиною 3 статті 27 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У справі № 521/20962/16-а позовні вимоги стосувались перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 763 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" та постанови № 505 у редакції постанови №763; постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів".
Натомість, у справі що розглядається (№580/3875/21), предметом спору є правомірність обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII та перерахованої на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, дослідивши зміст постанов Верховного Суду, на які посилається відповідач, як на практику застосування норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини у справах не є подібними правовідносинам у цій справі.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України, підлягає закриттю.
Керуючись статтями 345, 339 Кодексу адміністративного судочинства України,   Суд
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - закрити.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді: 
О.П. Стародуб
Н.В. Коваленко
В.М. Кравчук