Справа № 308/16777/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       21 грудня 2023 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.,
суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.
з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Німець Олена Михайлівна, на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2023 року у складі судді Чепурнова В.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-
встановив :
       У грудні 2022 року  ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
       Позов мотивовано тим, що 24 жовтня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Вказує, що протягом тривалого часу після реєстрації шлюбу їх сімейне життя погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Також зазначено, що протягом тривалого часу ведення між сторонами спільного господарства припинено, як у неї, так і у відповідача, на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові, довіри та поваги. Крім цього звернуто увагу суду на те, що позивачу невідомо місцезнаходження її чоловіка, зв`язок вони не підтримують, зі слів знайомих знає, що чоловік перебуває за кордоном, а проживати у шлюбі, якого немає у реальному часі позивач не бачить підстав, оскільки хоче поваги до себе та справжню родину. На підставі наведеного позивач не може розірвати шлюб у органах РАЦСу, тому просить суд розірвати шлюб між ними, строк на примирення, за вказаних нею у позові обставин не надавати.  
       Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2023 року заявлений позов задоволено.
       В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Німець О.М., просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на те, що не зважаючи на те, що позивачка подала до суду позов про розірвання шлюбу апелянт вживає заходів щодо примирення та порозуміння з дружиною та вважає, що шлюб можливо зберегти, а тому до суду першої інстанції його представником було подано заяву про надання строку для примирення сторін. Представник апелянта також вказує на те, що судом першої інстанції було позбавлено апелянта (відповідача) та його представника бути присутніми в судовому розгляді справи, що призвело до прийняття незаконного рішення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника позивача, представника апелянта (відповідача), перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи заявлений позов суд першої інстанції врахував, що позивачка категорично заперечує щодо примирення, прийнявши до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, дійшов до переконання що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки.
З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24 жовтня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 337, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , яке повторно видане Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. І.Франківськ) 13 грудня 2022 року. 
Ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Відповідно до ч.6 ст.7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.
Статтею 24 СК України та ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Тобто, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що йдеться у ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» у ч.1 підпункту «с» - «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».
Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
За таких обставин, примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, буде порушувати його законні права та інтереси і суперечити вимогам закону.
Відповідно до ч.1 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).
Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Відповідно до ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
В даному випадку, як в суді першої інстанції, так і на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу та надання строку на примирення, що свідчить про небажання позивачки перебувати в шлюбі з відповідачем. 
Зокрема, в суді апеляційної інстанції позивачка висловила свою позицію, що подальше збереження шлюбу є неможливим, буде суперечити її інтересам, оскільки вона має іншого чоловіка, з яким хоче створити іншу сім`ю та просила не надавати строку для примирення, а залишити в силі рішення суду першої інстанції про розірвання шлюбу.
Сімейним Кодексом України  чітко визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Колегія суддів погоджується з правильністю висновку суду першої інстанції про те, що примирення і подальше подружнє життя сторін не є можливим, оскільки сім`я фактично розпалася і подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, яка категорично не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, має іншого чоловіка, з яким хоче створити іншу сім`ю, тобто на даний час не існує її вільної згоди на шлюб, відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для розірвання шлюбу.
Разом з тим, відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) зазначено, що: «обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства.
Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою».
Справу в суді першої інстанції було призначено на 27 липня 2013 року о 11 год. 00 хв.
В апеляційній скарзі представник апелянта адвокат Німець О.М. зазначає, що завчасно 27 липня 2013 року прибула на судовий розгляд даної справи, який було призначено на 27 липня 2013 року о 11 год. 00 хв. та перебувала на території суду включно до 11 год. 00 хв. Однак, її повідомили, що розгляд справи не відбудеться, оскільки головуючий суддя перебуває в нарадчій кімнаті.
З доданої до апеляційної скарги відповіді на адвокатський запит в.о голови Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнова В.О. від 23.08.2023 №01.1-10/6/2023 вбачається, що головуючий суддя у даній справі Чепурнов В.О. перебував в нарадчій кімнаті за наслідками розгляду кримінального провадження №298/224/20, починаючи з 11 год. 54 хв. 59 с. вихід до нарадчої кімнати 12 год. 03 хв. 03 с. 26 липня 2023 року по 27 липня 2023 року, вихід з нарадчої кімнати 15 год. 10 хв. 35 с. Оголошення вироку відбулося в залі Перечинського районного суду Закарпатської області о 15 год. 24 хв. 29 с. В подальшому, суддя Чепурнов В.О. продовжив вирішення судових справ (в тому числі і без участі сторін) згідно черговості, що містився на сайті Перечинського районного суду Закарпатської області порталу судової влади України, до закінчення робочого дня 27 липня 2023 року.
Таким чином, з матеріалів справи слідує, що апелянт (відповідач) ОСОБА_1 та його представник адвокат Німець О.М. належним чином не були повідомлені в суді першої інстанції про розгляд справи, оскільки такий розгляд був призначений 27 липня 2023 року о 11 год., однак розгляд справи відбувся 27 липня 2023 року після виходу головуючим суддею з нарадчої кімнати 15 год. 10 хв. 35 с,. і таким доводом апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу.
       З врахуванням вищенаведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявленого позову з вищенаведених підстав.
       З огляду на те, що заявлений позов підлягає задоволенню, а тому у відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992,40 грн. 
Керуючись ст.ст.374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Німець Олена Михайлівна, задовольнити частково.
Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу — задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 24 жовтня 2015 року у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 337, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , — розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп судового збору за подання позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 27 грудня 2023 року. 
Головуючий : 
Судді: