У х в а л а
14 березня 2024 року
м. Київ
Справа № 185/8781/23
Провадження № 61-1090ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - позивач)
на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року
у справі за його позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідачка) про зменшення розміру аліментів та
в с т а н о в и в:
1.           У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:
-                  зменшити розмір аліментів, які з нього стягнув Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області згідно з рішенням від 9 листопада 2021 року, на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття;
-                  стягувати з позивача на користь відповідачки такі аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили; 
-                  відкликати з Лисичанського відділу державної виконавчої служби виконавчий лист, виданий на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду від 9 листопада 2021 року про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини.
2.           28 вересня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову, а 20 грудня 2023 року Дніпровський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції. Суди мотивували їхні рішення тим, що зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з іншою жінкою, народження ще однієї дитини не є підставами для зміни (зменшення) розміру аліментів; позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану.
3.           17 січня 2024 року позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу. Просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про задоволення позовних вимог. 
4.           7 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Позивач мав: зазначити відомості про наявність або відсутність у нього електронного кабінету;додати для відповідачки до копії касаційної скарги копію квитанції банку про сплату судового збору, яку він не надав раніше.
5.           14 лютого 2024 року позивач подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, визначених в ухвалі від 7 лютого 2024 року. Додав належно оформлену касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами для відповідачки. Касаційну скаргу обґрунтував так:
-                  суди першої й апеляційної інстанцій застосували приписи статті 192 Сімейного кодексу України (далі - СК України) без урахування висновків щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20 (провадження № 61-7627св21), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748св23) (зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів);
-                  справа щодо зменшення розміру аліментів не є малозначною. Спір виник із сімейних правовідносин. Тому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справу не можна розглядати у порядку спрощеного позовного провадження. Суди попередніх інстанцій віднесли цю справу до категорії малозначних помилково;
-                  є низка постанов Верховного Суду з протилежними висновками щодо застосування приписів статті 192 СК України за подібних правовідносин. Отже, постало правове питання, вирішення якого має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики у спорах щодо зменшення розміру аліментів через зміну сімейного стану, пов`язану з народженням ще однієї дитини.
6.           Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
7.           Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1.     Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
2.     Витребувати з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 185/8781/23.
3.     Надіслати ОСОБА_2 копію касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їй право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	М. М. Русинчук