ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/5073/23
Провадження № 22-ц/4820/157/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року (суддя Продан Б. Г., повне судове рішення складено 03.10.2023) та на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне підприємство «Управляюча муніципальна компанія «Дубове» Хмельницької міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суд
у с т а н о в и в :
У лютому 2023 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що вона є співвласником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Поверхом вище у цьому ж будинку знаходиться квартира АДРЕСА_2 , власниками якої є відповідачі. 22.10.2022 близько 18 години виявила залиття належної їй квартири, про що КП «Управляюча муніципальна компанія «Дубове» склало акт. Відповідачі не допустили представників підприємства у свою квартиру. Згідно з висновком експерта розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття, складає 26975 грн. Внаслідок пошкодження майна заподіяно також моральну шкоду, оскільки перенесла душевні страждання, змушена займатися організацією ремонтних робіт. 
Тому позивачка просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь 26975 грн на відшкодування матеріальної шкоди, моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 26975 грн майнової шкоди внаслідок залиття квартири, 1000 грн моральної шкоди, 4000 грн витрат на проведення експертного дослідження та 1073,60 грн судового збору. В решті позову відмовлено. 
Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2023 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 8000 грн витрат на правничу допомогу. В решті вимог відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням і додатковим рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить їх змінити, стягнути на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 4495,86 грн з урахуванням того, що квартира є власністю шести осіб. У стягненні витрат на проведення будівельно-технічного дослідження та правничу допомогу, які не підтверджені доказами, відмовити. 
У відзиві представник ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів і законність судового рішення. 
Рішення суду в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1991 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право власності від 21.12.2017 відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище у вказаному багатоповерховому житловому будинку. 
22.10.2022 відбулось залиття квартири позивачки, що підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі ц/о, гарячого водопостачання або холодного водопостачання, складеного 26.10.2022 КП «Управляюча муніципальна компанія «Дубове», відповідно до якого комісія установила, що 22.10.2022 в будинку АДРЕСА_3 сталося залиття, а саме: на кухні замокла стеля, вся здулася - 5,4 кв. м, замокла стеля в коридорі в жовтих плямах 5,1 кв. м, замокла ванна (жовті плями) - 2 кв. м стеля, туалет стеля 0,9 кв. м, зал дві мокрі плями 2 кв. м. З високою долею вірогідності можна стверджувати, що залиття трапилося із квартири АДРЕСА_2 , для огляду якої власник комісію не допустив і надати пояснення відмовився.
Внаслідок залиття квартири пошкоджено майно позивачки.
Згідно з висновком експерта № 1007ед/022 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 14.12.2022 розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття, яке сталося 22.10.2022 у квартирі АДРЕСА_1 , в цінах станом на 14.12.2022 складає 26975 грн.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
При задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди суд виходив з того, що шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
На підставі частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує.
За змістом статі 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Частинами 1 і 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За змістом норми статті 1166 ЦК України юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка заподіювача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина заподіювача шкоди.
При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.
Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Факт залиття квартири АДРЕСА_1 і заподіяння позивачці матеріальної шкоди у розмірі 26975 грн підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема актом про залиття, аварію, що трапилася в системі центрального опалення, гарячого водопостачання або холодного водопостачання від 26.10.2022, складеним КП «Управляюча муніципальна компанія «Дубове», висновком № 1007ед/022 судового експерта Власюка В. В. за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 14.12.2022.
ОСОБА_1  не спростувала відсутність своєї вини у заподіянні шкоди та розмір спричиненої позивачці майнової шкоди.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про необхідність відшкодування частини шкоди на користь ОСОБА_2 з підстав наявності інших співвласників квартири, які вимоги про відшкодування шкоди до відповідачів не пред`являли. 
Звернення до суду за захистом порушеного права є прерогативою особи.
Співвласники квартири АДРЕСА_4 володіють і користуються нею (усіма приміщеннями) спільно.
Висновок суду першої інстанції про необхідність відшкодування матеріальної шкоди на користь позивачки внаслідок залиття її квартири у заявленому розмірі, яке сталось з вини відповідачів, є законним та обґрунтованим. 
Разом з тим, питання про розподіл судових витрат суд вирішив з порушенням вимог закону. Доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу. 
На підставі частини 1, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.
Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Всупереч наведеним вимогам закону судові витрати суд першої інстанції стягнув з відповідачів у солідарному порядку.
Крім того, витрати ОСОБА_2 по оплаті послуг судового експерта документально не підтверджені. 
У матеріалах справи наявний лише рахунок-фактура № 1007ед-22 від 23.11.2022 ФОП ОСОБА_7 за послуги судового експерта по проведенню будівельно-технічного дослідження, який дійсний до оплати до 23.12.2022 (а. с. 10).
За своєю правовою природою рахунок на оплату послуг є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги. Він не підтверджує проведення оплати за надані послуги. 
Тому такі витрати позивачки у сумі 4000 грн стягненню не підлягають. 
При частковому задоволенні позову суд безпідставно стягнув судовий збір у сумі 1073,60 грн у повному розмірі, а не пропорційно розміру задоволених позовних вимог (75,66%) у сумі 812,29 грн.
Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.
Як вбачається із матеріалів справи, інтереси ОСОБА_2 в суді першої інстанції представляв адвокат Заїка В. В. на підставі договору про надання правової допомоги від 10.02.2023 та ордера серії ВХ №1000490 від 17.02.2023.
Пунктом 4.1. договору визначено, що оплата послуг проводиться у розмірі 20000 грн.
Згідно з детальним описом наданих послуг професійної правничої допомоги та акту прийому-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги за договором № б/н від 10.02.2023 адвокатом надано клієнту такі послуги: підготовка до розгляду справи, аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій (4 год) – 5000 грн; складання, оформлення та надсилання позовної заяви (4 год) – 5000 грн; складання інших процесуальних документів (3 год) – 5000 грн; представництво інтересів позивачки в Хмельницькому міськрайонному суді – 5000 грн.
Загальна сума винагороди за надані послуги складає 20000 грн.
Клієнт засвідчує, що послуги надані якісно в повному обсязі, претензій щодо наданих послуг немає.
Адвокат засвідчує, що винагорода (гонорар) отримана від клієнта своєчасно і в повному обсязі.
Законодавством України не встановлено вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.
Про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивачки подав клопотання і докази витрат відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України.
За результатами розгляду апеляційної скарги відповідачки з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності, а також розумності їхнього розміру, справедливості та пропорційності, виходячи з конкретних обставин справи, і пропорційно розміру задоволених позовних вимог апеляційний суд вважає, що стягненню підлягають витрати на правничу допомогу у сумі 8000 грн. 
З огляду на викладене рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат і додаткове рішення від 05 жовтня 2023 року необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з відповідачів з кожного на користь позивачки витрат по оплаті судового збору і на професійну правничу допомогу по 1762,46 грн (8000 грн на правничу допомогу + 812,29 грн судового збору = 8812,29 : 5). 
Рішення суду в частині вирішення вимог про відшкодування матеріальної шкоди потрібно залишити без змін. 
Оскільки рішення суду в частині вирішення позовних вимог залишається без змін, підстав для стягнення витрат ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про розподіл судових витрат. 
 
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (місце проживання АДРЕСА_5 ) з кожного на користь ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3 ) судові витрати по 1762,46 (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн 46 коп.).
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року в частині вирішення вимог про відшкодування матеріальної шкоди залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

 
Повне судове рішення складено 09 лютого 2024 року.

 
Суддя-доповідач                                                                О. І. Талалай

Судді                А. П. Корніюк

І. В. П`єнта