УХВАЛА

08 лютого 2024 року 
м. Київ

справа №990/196/23
адміністративне провадження №А/990/1/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Губської О.А., 
перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 
на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року  
у справі №990/196/23 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Верховного Суду України про відшкодування шкоди,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з позовом до Держави Україна, Казначейство України, Верховний суд України, в якому просив:
- встановити право на переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за втратою годувальника з дня смерті годувальника;
- встановити чи відповідає стаття 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" статям 22, 24 Конституції України в частині обмеження вікового цензу для повнолітніх непрацездатних дітей, що підлягають утриманню працездатними батьками;
- встановити право позивача на отримання пенсії у розмірі не нижче реального прожиткового мінімуму , що становить 6500,00 грн.;
- визнати факт порушення державою Конституції України шляхом не забезпечення належних соціальних гарантій;
- встановити факт відсутності в Україні шкіл "російською мовою; встановити, що у м. Києві відсутні інститути з викладанням предметів на російській мові; встановити факт заборони брати на роботу російськомовних; встановити факт порушення статті 10 Конституції України та гоніння до людей за національною ознакою; визнати в Україні нацизм та визнати позивача постраждалим від нацизму";
- визнати, що Держава порушила гарантії позивача на суд, на правову допомогу;
- встановити, що суд не призначив позивачеві безкоштовну первинну та вторинну правову допомогу;
- встановити факт відсутності у позивача обов`язку мати в наявності айфон або телефон;
- встановити факт, що банки України, суди України, МОЗ України не звільняються від сплати платних послуг;
- здійснити аналіз дії та бездіяльності судових органів в частині відмов у задоволенні позовів позивача;
- відшкодувати шкоду внаслідок тривалого не розгляду справи позивача;
- визнати приписи статей 36 та 160 КАСУ такими, що втратили чинність через неконституційність та такими, що порушують саму систему правосуддя;
- встановити факт, що ухвала від 22.08. 990/157/23 не містить адреси суду і судді тощо.    
Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2023 року позовну заяву передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, Казначейство України, Верховний суд України повернуто позивачеві.
Не погоджуючись із ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою до Верховного Суду.
При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у цій справі, Суд дійшов висновку про передачу даної апеляційної скарги за підсудністю з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 23 КАС України апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції.
У випадках, визначених цим Кодексом, Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку як суд апеляційної інстанції судові рішення апеляційного адміністративного суду.
Згідно з частиною 1 статті 292 КАС України судом апеляційної інстанції в адміністративних справах є апеляційний адміністративний суд, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд (місцевий загальний суд як адміністративний суд чи окружний адміністративний суд), що ухвалив рішення.
Відповідно до частини 2 статті 292 КАС України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Відповідно до статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Так із матеріалів апеляційного провадження вбачається, що позивач оскаржує ухвалу суду першої інстанції, а саме ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року.
Таким чином, звертаючись з апеляційною скаргою до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції, позивачем порушено визначені КАС України правила інстанційної підсудності.  
Відповідно до частини п`ятої статті 171 КАС України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу.
Враховуючи те, що подана позивачем апеляційна скарга не підсудна Верховному Суду як суду апеляційної інстанції, а також беручи до уваги положення статей 23 та 292 КАС України, Суд приходить до висновку про необхідність передачі зазначеної апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Київський окружний адміністративний суд, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про передачу  матеріалів апеляційного провадження до Шостого апеляційного адміністративного суду як суду апеляційної інстанції для її розгляду.
Керуючись статтями  23,  171, 292 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі №990/196/23 передати  до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                          М. В. Білак

                                                                                                                  О. А. Губська