УХВАЛА
02 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 615/1338/22
провадження № 61-16167ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого дає адвокатеса Приліпко Ірина Леонідівна, на рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом 
до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Валківський районний суд Харківської області ухвалою від 14 листопада 
2022 року справу № 615/1338/22 визнав малозначною та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Валківський районний суд Харківської області рішенням від 31 березня 
2023 року позов ОСОБА_2 задовольнив.
Витребував з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь 
ОСОБА_2 земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 5,6605 га, з кадастровим номером 6321280300:03:000:0307, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 
1 999,89 грн.
Харківський апеляційний суд постановою від 31 жовтня 2023 року рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року залишив без змін.
У листопаді 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого дає адвокатеса Приліпко І. Л., на рішення Валківського районного суду Харківської області 
від 31 березня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду 
від 31 жовтня 2023 року.
Верховний Суд ухвалою від 04 грудня 2023 року у задоволенні ОСОБА_1 , 
в інтересах якого дає адвокатеса Приліпко І. Л., про відстрочення сплати судового збору відмовив.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого дає адвокатеса Приліпко І. Л., на рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 
2023 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику: зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України; надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
У грудні 2023 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду 
від 04 грудня 2023 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 , 
в інтересах якого дає адвокатеса Приліпко І. Л., надійшла заява про усунення недоліків, до якої додана уточнена редакція касаційної скарги із зазначенням обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень, копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, а також документ, 
що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону.
Отже, недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду 
від 04 грудня 2023 року, усунуті.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Предметом позову у цій справі є витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки, що розташована на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області.
Разом з тим, з огляду на зміст касаційної скарги, заявник вказав ціну позову 199 989,49 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті 
п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(2 684 грн х 250 = 671 000 грн).
Отже, дана справа не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якого дає адвокатеса Приліпко І. Л., зазначає, що судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню, оскільки суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним з фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення 
у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03, від 06 грудня 
2007 року).
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанції заявник зазначає порушення норм процесуального права, вказавши, що суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. При цьому, суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 2 частини третьої 
статті 411 ЦПК України).
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Також у касаційній скарзі заявник порушує клопотання про зупинення виконання рішення Валківського районного суду Харківської області 
від 31 березня 2023 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання мотивоване тим, що не вжиття заходів щодо зупинення виконання судового рішення призведе до позбавлення ОСОБА_1 права власності на його земельну ділянку, яка належить йому на правомірних підставах відповідно до договору міни від 10 листопада 2020 року. 
У ОСОБА_2 наразі є фактична можливість на підставі рішення суду зареєструвати право власності на спірну земельну ділянку. Разом з цим, якщо ОСОБА_2 зможе внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію, у випадку задоволення касаційної скарги, ОСОБА_1 не зможе повернути своє право власності на земельну ділянку, а отже, у судовому порядку автоматично буде позбавлений свого права на приватну власність.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Клопотання/заява про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема, 
у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.
Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.
Доводи клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого дає адвокатеса Приліпко І, Л., не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року, оскільки в обґрунтування наведених у клопотанні обставин заявник не надав доказів вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваних судових рішень, зокрема, доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення (копія постанови про відкриття виконавчого провадження), а, відтак, наразі не доведено реальність настання обставин, на які вона посилається.
Ураховуючи вищевказане, у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , в інтересах якого дає адвокатеса Приліпко І. Л., про зупинення виконання рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року 
до закінчення його перегляду в касаційному порядку необхідно відмовити.
Суд звертає увагу заявника, що у разі вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваних судових рішень, заявник не позбавлений права повторно звернутися із заявою (клопотанням) про зупинення виконання рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 
2023 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку, з наведенням обґрунтування вищевказаними доказами.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 394, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Валківського районного суду Харківської області цивільну справу № 615/1338/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого дає адвокатеса Приліпко Ірина Леонідівна, про зупинення виконання рішення Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк