СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року                                          м. Харків                        Справа № 922/1576/23  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:	Попков Д.О. 	
суддів 	Стойка О.В.,  Істоміна О.А.	
секретар судового засідання 	 Лутаєва К.В.	
за участю представників: 	 	
від позивача 	Левицька А.В. на підставі посвідчення №1594 від 04.01.2017	
від відповідача 	Пухтаєвич О.О. на підставі посвідчення №000330 від 22.02.2017	
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 	  ФОП БІЛОГО МИКОЛИ ОЛЕКСАНДРОВИЧА  Харківська обл., місто Куп`янськ,	
на рішення господарського суду 	 Харківської області 	
ухваленого 	07.08.2023 (повний текст підписано 10.08.2023) 	
у справі 	№922/1576/23 (суддя Лаврова Л.С.) 	
за позовом 	Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місто Київ,	
до 	ФОП БІЛОГО МИКОЛИ ОЛЕКСАНДРОВИЧА  Харківська обл., місто Куп`янськ,	
 	 	
про 	вилучення майна та стягнення заборгованості	

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:
1. Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до ФОП БІЛОГО МИКОЛИ ОЛЕКСАНДРОВИЧА (далі - Відповідач) з вимогами про витребування у Фізичної особи - підприємця Білого Миколи Олександровича на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» транспортний засіб а саме: Універсальний навантажувач з телескопічною стрілою Everun ER 2500F Серійний номер - НОМЕР_1 , рік виробництва - 2021 та стягнення з Фізичної особи - підприємця Білого Миколи Олександровича на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованості 254475,48грн. за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування, 78406,86грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, а разом 332882,34грн.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.04.2023 було прийнято позовну заяву у справі №922/1576/23 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.08.2023 у справі №922/1576/23 задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»:
- витребувано у Фізичної особи - підприємця Білого Миколи Олександровича  на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» транспортний засіб а саме: Універсальний навантажувач з телескопічною стрілою Everun ER 2500F Серійний номер - НОМЕР_1 , рік виробництва - 2021;
- стягнуто з Фізичної особи - підприємця Білого Миколи Олександровича на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість 254475,48 грн. несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування, 78406,86грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу та 20 608,84 судового збору.
4. Означене рішення суду обґрунтоване тим що, Позивач, як власник предмету лізингу, має право на витребування майна у Відповідача, оскільки останній порушив грошові зобов`язання із здійснення лізингових платежів та утримує предмет лізингу у себе після правомірного розірвання договору фінансового лізингу Лізингодавцем у односторонньому порядку, тобто без будь-якої правової підстави (відповідна підстава відпала після розірвання договору).

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:
5. ФОП Білий Микола Олександрович, Харківська обл., місто Куп`янськ, не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Харківської області від 07.08.2023 у справі №922/1576/23, звернувся через адвоката з апеляційної скаргою на означене рішення суду, у якій просив скасувати це рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.
6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає, що:
- справу розглянуто судом за відсутності Відповідача, який не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що призвело до неправильності рішення суду;
- суд не застосував норми матеріального права, а саме ст.ст.799, 220, 806 ч.2 Цивільного кодексу України щодо укладення договору найму транспортного засобу за участі фізичної особи, такий договір повинен бути нотаріально посвідчений. Ці вимоги закону застосовуються і до договорів фінансового лізингу транспортного засобу, що також встановлено Законом України «Про фінансовий лізинг»;
- слід застосовувати ст.651 ч.3 Цивільного кодексу України та ст.188 Господарського кодексу України, а саме сторона, яка має намір розірвати договір в односторонньому порядку має надіслати пропозицію контрагенту, а контрагент має розглянути пропозицію протягом 20 днів з моменту її отримання повідомити ініціатора розірвання договору про результат розгляду;
- судом не встановлювалось, чи є Позивач власником за договором лізингу, суд не звернув уваги, що транспортний засіб не зареєстрований належним чином, не наданий позивачем технічний паспорт на транспортний засіб про реєстрацію його на АТ КБ «Приватбанк» та суд взагалі не звернув увагу на законність вимог позивача;
- суд також не надав оцінки строку виконання договору лізингу. Цей строк встановлений п.1 п.п.1.2 Договору - з 30.06.2021 року до 30.06.2024, 36 місяців з дня підписання акту прийому-передачі майна.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:
7. Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в межах визначеного апеляційним судом строку надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, зазначаючи, що жодних домовленостей між сторонами про нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу не існувало, а законодавством для сторін зазначених договорів такі дії не визнано обов`язковими.
7.1. Такі обставини, як введення воєнного стану самі по собі не є абсолютними форс-мажорними обставинами, які позбавляють відповідача виконати свої грошові зобов`язання. Факт військової агресії не може бути беззаперечним доказом наявності форс-мажору, за відсутності безпосереднього впливу на можливість здійснення оплати за договором фінансового лізингу. Більш того, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання основного зобов`язання в цілому.
7.2. Про те, що Відповідач покинув своє місце реєстрації Позивачу відомо не було, до апеляційної скарги не надано доказів, що Відповідач повідомляв Банк про зміну місця перебування та засобів зв`язку.
7.3. Вважає твердження Апелянта щодо не належної реєстрації надуманими, оскільки Відповідач перед підписанням договору фінансового лізингу мав можливість ознайомитися з усіма повноваженнями Позивача, як Лізингодавця, про що сторонами було зазначено в п.12.12. Договору фінансового лізингу, а надана апелянтом копія рахунку від ТОВ "Агросолко Україна" на ім`я відповідача не підтверджує факту отримання предмету лізингу, а свідчить про те, що відповідачем , як Лізингоотримувачем, було замовлено послуги з технічного обслуговування предмету лізингу, що є його прямим обов`язком згідно п. 7.2.3. договору фінансового лізингу.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:
8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 22.11.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О. та судді Стойка О.В., Істоміна О.А.
9. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.11.2023 апеляційну скаргу було залишено без руху через виявлені недоліки, а 11.12.2023 до апеляційного суду надійшла заява Скаржника про усунення означених недоліків, проте не в повному обсязі.
10. Ухвалою від 12.12.2023 вказана судова колегія продовжила ФОП Білому Миколі Олександровичу строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлених ухвалою суду від 30.11.2023 у справі №922/1576/23 на 10 днів з моменту отримання цієї ухвали та повторно запропонувати ФОП Білому Миколі Олександровичу    усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки.
11. 21.12.2023 від Апелянта надійшла заява про виправлення недоліків, заява про поновлення строку та заява про засоби зв`язку. 
12. Ухвалою Східного апеляційного господарського суд від 26.12.2023 у справі №917/1576/23, зокрема:
- визнано причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною;
- поновлено ФОП Білому Миколі Олександровичу, Харківська обл., місто Куп`янськ пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2023 (повний текст підписано 10.08.2023) у справі №922/1576/23;
- відкрито апеляційне провадження у справі №922/1576/23 та зупинено дію рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2023;
- призначено розгляд апеляційної скарги ФОП Білого Миколи Олександровича, Харківська обл., місто Куп`янськ на рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2023 (повний текст підписано 10.08.2023) у справі №922/1576/23 на    "19" лютого 2024 р. о 10:00 годині.
13. Враховуючи викладене в п.п.8-10,12 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.
14. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання за допомогою аудіозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.
15. У судовому засіданні 19.02.2024 уповноважений представник Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені у апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду.
Уповноважений представник Позивача у судове засідання 19.02.2024 також з`явися, проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових усних поясненнях.
16. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
17. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 15.06.2021 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк/Лізингодавець) та Фізична особа - підприємець Білий Микола Олександрович (далі - Лізингоодержувач), із використанням електронного цифрового підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронний цифровий підпис», уклали договір фінансового лізингу № HAR0FLOHA1XBB-1 (далі - Договір) (а.с. 18-22).
17.1. Відповідно до п. 1.1. Договору Банк зобов`язується набути у власність предмет лізингу(майно) та передати його в користування Лізингоодержувачу на строк, що зазначений в Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується сплатити Банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим Договором. 
17.2. Відповідно до п. 1.2. Договору Строк Лізингу 36 місяців, що обчислюється з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі Майна, та який не може бути меншим одного року з моменту передачі Майна Лізингоодержувачу. 
17.3. Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість Майна становить 867533,33грн., ПДВ 173506,67грн, усього до сплати 1041040грн.
17.4. Відповідно до п.2.2. Договору сторони погодили розмір, структуру, строки сплати лізингових платежів, що включають:
·          п.2.2.1. Винагороди, що підлягають сплаті однарозово у день укладення цього Договору:
- винагорода за відкриття рахунку «Фінансовий лізинг (оренда)» у розмірі 50гривень 00 копійок.
- винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу у розмірі 0,5% від суми, зазначеної в п.2.1.1.2 цього Договору, що становить суму 416416,16грн.
·          п.2.2.2.  - винагороду за користування Майном у розмірі 11 (одинадцять) % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, на дату сплати чергового лізингового платежу згідно Додатку № 2. 
·          п. 2.2.3 передбачено у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим Договором, Винагорода за користування Майном складає розмір 22 (двадцять два) % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості Майна, згідно з Додатком № 2 до Договору.
·           п.2.2.4. - платежі в рахунок викупу Майна, що підлягають сплаті згідно з цим Договором та Додатком №2 до нього.
·          п.2.2.5. -  інші документально підтверджені витрати Банку, безпосередньо передбачені та пов`язані з виконанням цього Договору, що відшкодовуються Лізингоодержувачем на підставі окремих рахунків протягом 3 (трьох) банківських днів від дати рахунку, якщо Договором або домовленістю Сторін не встановлено іншого. 
17.5. Розділ 6 Договору містить перелік прав та обов`язків Банку:
·          згідно п.6.1.3. Банк має право вимагати повернення Майна у випадках, передбачених п.10.1 та 10.2. цього Договору.
·          Відповідно до п. 6.1.7. Договору лізингу Лізингодавець має право достроково розірвати цей Договір та вимагати погашення заборгованості згідно з умовами цього Договору.
17.6. Своєю чергою, п. 7.2.8 Договору лізингу на Лізингоодержувача покладено обов`язок повернути майно банку у випадках, передбачених п. 10.1 та п.10.2 цього Договору у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього Договору.
17.7. Пунктом 7.2.13. Договору лізингу на Лізингоодержувача було покладено зобов`язання здійснювати лізингові платежі в розмірі та строки, що зазначені в Додатку 2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо дані зміни не погоджені Сторонами та не передбачені договорами про внесення змін до цього Договору.
17.8. У відповідності до пункту 10.1.2. Договору лізингу договір може бути розірвано за ініціативою Банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача за 3 (три) робочі дні в наступних випадках:
- невиконання Лізингоодержувачем будь-якого зобов`язання, передбаченого п.п.7.2.2-7.2.7, п.п.7.2.9-7.2.10 цього Договору.
- невиконання Лізингоодержувачем будь-якого зобов`язання, передбаченого п.7.2.14 цього Договору, якщо порушення не буде усунуто Лізингоодержувачем впродовж 30 (тридцяти) календарних днів;
- одержання ухвали про порушення справи про банкрутство, постанови про накладення арешту на майно, вироку суду про конфіскацію майна Лізингоодержувача;
- повної або часткової несплати лізингового платежу або страхової премії Лізингоодержувачем згідно з умовами цього Договору, якщо прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів;
- якщо Майно знищене, пошкоджене і не може бути відновлене, незалежно від того чи був такий випадок визнаний страховим.
- якщо Сторони не дійшли згоди з питань, визначених п.2.4. цього Договору;
- коли здійснення ідентифікації та/або верифікації Лізингоодержувача, у т.ч. встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), є неможливим; якщо у Банка виникає сумнів стосовно того, що Лізингоодержувач виступає від власного імені; у випадку відмови Лізингоодержувача у наданні інформації щодо структури власності, з якої можливо встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та ст. 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність».
17.9. Відповідно до п.10.4. Договору у випадку дострокового розірвання Договору лізингу, якщо Лізингоодержувач не скористався правом дострокового викупу Майна згідно з п.7.1.4 цього Договору, Майно повинне бути повернуте протягом 3-х днів по акту прийому-передачі майна в тому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, крім випадку коли Майно знищене,пошкоджене та не може бути відновлене.
17.10. Згідно п. 11.1. Договорів набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами всіх зобов`язань за ним. Будь-які повідомлення, запити та кореспонденція за цим Договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі, можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаної в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або зі іншою адресою, яка за необхідністю може повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що місить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса, згадана для обміну повідомлення, така: адреса Банку:вул.Набережна Перемоги,50, м.Дніпро,49094, України, електронна пошта:help@pb.ua, адреса Лізингоодержувача: 63700, Україна, область АДРЕСА_1, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1.
18. Відповідно до Додатку №1 Специфікація майна до Договору Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: Універсальний навантажувач з телескопічною стрілою Everun ER 2500F Серійний номер - НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, всього вартість Майна з урахуванням ПДВ 1041040,00грн. (а.с.23)
19. Сторони погодили Винагороду за користування Майном у розмірі 11 (одинадцять) % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, на дату сплати чергового лізингового платежу згідно Додатку № 2 (а.с.24).
20. 18.06.2021 року між Банком та Відповідачем було складено Акт прийому майна на відповідальне зберігання. Передача Банком та прийом Лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється згідно акту прийому-передачі майна (а.с.28).
21. 30.06.2021 року між Банком та Відповідачем було підписано Акт прийому-передачі майна, відповідно до якого Банк передав, а Лізингоодержувач прийняв у лізинг Майно. Таким чином, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, передавши відповідне майно Лізингоодержувачу за актом прийому-передачі (а.с.26).
22. 18.12.2022 року за № E.65.0.0.0/3-221218/130 Банком Лізингоодержувачу було надіслано повідомлення про розірвання Договору фінансового лізингу № HAR0FLOHA1XBB-1 на адресу Відповідача, що зазначена у п. 11.1 договору лізингу (а.с.30).
23. Позивач вказував, що в порушення умов Договору Лізингоодержувач не здійснював відшкодування вартості майна, у зв`язку з чим у останнього утворилась прострочена заборгованість зі сплати такого відшкодування. Також, Лізингоодержувач не сплачував винагороду за користування майном, у зв`язку з чим у нього утворилась прострочена заборгованість зі сплати такої винагороди. Лізингові платежі Відповідачем у визначеному розмірі та строки не вносилися. Вказане підтверджується копією виписки по рахунку НОМЕР_2 (а.с.33).
24. Позивач стверджував, що з 23.01.2023 Договір лізингу розірвано Позивачем в односторонньому порядку. У термін до 27.01.2023 року Лізингоодержувач зобов`язаний був повернути банку лізингове майно за актом приймання-передачі. Однак, транспортний засіб не було повернуто Лізингодавцю. Станом на березень 2023 року предмет лізингу Лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу Позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами Відповідач не сплатив.
25. Вказані п.п.17-22 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються, проте Скаржник, серед іншого, заперечує факт розірвання договору фінансового лізингу.
26. Враховуючи викладене, Позивач звернувся до суду із вимогами про витребування у Відповідача відповідного транспортного засобу та стягнення суми заборгованості, що, на думку Позивача, відповідає належному та ефективному способу судового захисту в даному випадку, зокрема, задоволення саме таких позовних вимог надасть можливість виконавцю реалізувати повноваження передбачені ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" (оголошення у розшук транспортного засобу).
27. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного та Господарського законодавства України та у відповідності із Законом України «Про фінансовий лізинг».

VІ. Оцінка апеляційного суду:
28. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.
29. Суть апеляційного перегляду полягає у ревізії висновків місцевого суду про обґрунтованість позовних вимог лізингодавця про стягнення заборгованості за лізинговими платежами та витребування предмету лізингу у Лізингоодержувача після дострокового припинення лізингових правовідносин через таку заборгованість, у світлі (ревізія) аргументів Скаржника про: розгляд справи за відсутністю Відповідача, яка призвела до неповноти розгляду і не встановлення істотних обставин справи(1); нікчемність договору лізингу через недотримання вимог ст.ст. 799, 806 та 220 Цивільного кодексу України відносно нотаріального посвідчення(2); недотримання Лізингодавцем процедури дострокового розірвання договору, визначеної ст.651 Цивільного кодексу України та ст.188 Господарського кодексу України через неотримання Відповідачем жодної пропозиції про розірвання (3); не встановлення судом приналежності спірного майна Позивачеві (4); недоведеність розміру заявлених до стягнення грошових вимог(5); наявність у Відповідача всіх визначених договором лізингу прав до моменту спливу й по строку - 30.06.2024(6).
30. Суб`єктивні права Лізингодавця, за захистом яких він звернувся до суду, полягають в отримані своєчасної сплати лізингових платежів та поверненні предмету лізингу через дострокове припинення договору.
30.1. Вказані права ґрунтуються на факті укладання сторонами договору фінансового лізингу і передачі Відповідачеві згідно його умов предмету лізингу, які (факти) підтверджуються матеріалами справи та Апелянтом не заперечуються і не оспорюються (твердження про нікчемність договору також передбачає його укладеність).
30.2. Права Лізингодавця на отримання лізингових платежів, а у разі дострокового розірвання договору - на повернення предмету лізингу, визначені як умовами п.п.1.1., 2.2., 6.1.3. та додатком №2 до нього, так і приписами ст.ст.16,17 Закону України «Про фінансовий лізинг» в редакції, що діяла на момент укладання сторонами договору.
30.3. Колегія апеляційного суду відхиляє як юридично неспроможний аргумент (2) Скаржника щодо обов`язкового нотаріального посвідчення, адже приписи спеціальної норми ст.15 Закону України «Про фінансовий лізинг» щодо його письмової форми у розглядуваному випадку у розумінні ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України дотримані, тоді як з матеріалів справи не вбачається ані домовленості сторін, ані вимоги Лізингоодержувача щодо нотаріального посвідчення такого договору. Апеляційний суд також відмічає логічну несумісність аргументу апеляційної скарги про нікчемність договору із іншими її доводами.
31. Відносно порушення Відповідачем захищуваних суб`єктивних прав Лізингодавця:
31.1. Апеляційний суд відмічає, що повноваження апеляційної інстанції дозволяють усунути неповноту розгляду та встановлення обставин, якщо такі були допущені судом першої інстанції, однак:
-          Скаржником не надано жодних доказів на підтвердження виконання грошових зобов`язань лізингоодержувача понад враховані Позивачем у розрахунку позовних вимог платежі (а.с.32-45) за період з липня 2022 по січень 2023 (включно);
-          зауваження Скаржника в аргументі (5) щодо наданого Позивачем розрахунку є необґрунтованим, а опосередковують фактично суб`єктивне сприйняття представника Апелянта, викладене, до того ж, у максимально абстрактній формі - жодних конкретних вказівок щодо неправильного врахування/віднесення якихось платежів чи припущених математичних помилок не наведено;
-          у розглядуваних правовідносинах досліджуваними, насамперед, є грошові зобов`язання Лізингоодержувача, щодо яких приписи ст.625 Цивільного кодексу України про неможливість звільнення від наслідків їх невиконання є спеціальними відносно правила ст.617 цього Кодексу про форс-мажорні обставини, тим більше, що мова йде про спонукання до виконання зобов`язань, а не застосування заходів відповідальності, щодо яких можливо було б застосувати положення ч.3 ст.550 цього Кодексу (як слушно відмітив у відзиві на апеляційну скаргу Позивач);
-          наданий Апелянтом лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 (а.с. 211) не встановлює преюдиційних обставин впливу загальновідомих у розумінні ч.3 ст.75 Господарського процесуального кодексу України фактів воєнних дій та запровадження військового стану саме на виконання конкретних спірних лізингових відносин, тоді як характер предмету лізингу (рухоме майно) і відсутність відомостей і будь-яких доказів щодо конкретної дати евакуації Відповідача з м.Куп`янську унеможливлює інтерпретацію фактів активних бойових дій у якості сумісної із вимогами діючого законодавства підстави для звільнення Лізингоодержувача від виконання грошових зобов`язань зі сплати лізингових платежів за узгодженим графіком згідно приписів ст.ст.525, 526, 629 Цивільного кодексу України;
-          зважаючи на спосіб укладання договору лізингу, Відповідач незалежно від місця свого фактичного перебування не був позбавлений можливості комунікації з Лізингодавцем через систему «Приват24 для бізнесу» чи за допомогою електронної пошти за визначеними у п.11.1. договору для цього реквізитами;
-          матеріали справи не містять доказів жодних повідомлень Лізингоодержувачем Лізингодавця про зміну свого місцезнаходження або контактних даних для комунікації за договором, що випливає із приписів п.11.1. договору і узгоджується із принципами добросовісного та розумного ставлення обізнаного про існування договірних зобов`язань та несплачених за ними платежів суб`єкту господарювання;
-          своєю чергою, апеляційним судом враховується вжиття судом першої інстанції заходів з розшуку іншої адреси місцезнаходження Відповідача через обставини, пов`язаними з військовими діями довкола Куп`янська (а.с.80-82) саме за ініціативою представника Позивача (а.с. 75-77), сумлінне ставлення якого до забезпечення встановлення всіх обставин справи і створення умов для реалізації Відповідачем права на «ефективний доступ до суду» не може за змістом ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України мати негативні наслідки для Позивача;
-          відтак, колегія суддів відхиляє аргумент (1) і (4) апеляційної скарги.
31.2. Недотримання вимог щодо сплати кожного 15 числа лізингових платежів з боку Лізингоодержувача згідно умов викладеного у додатку №1 до договору графіку після 15.02.2022 є порушення виконання грошових зобов`язань у вигляді прострочення у розумінні ст.ст.610,612 Цивільного кодексу України:
-          таке невиконання грошових зобов`язань Лізингоодержувачем згідно умов п.10.1.2. договору та ч.4 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» яке тривало понад 60 днів породжує право на односторонню відмову Лізингодавцем від договору фінансового лізингу;
-          право на дострокову односторонню відмову лізингодавцем було реалізовано у відповідності до приписів ч.5 ст.17 Закону України «Про фінансовий лізинг» та п.11.1. договору повідомленням від 18.12.2022 (а.с.30,31) з 23.01.2023;
-          власна несумлінна поведінка Лізингоодержувача щодо своєчасного повідомлення Лізингодавця про іншу адресу для комунікації для цілей дотримання вимог ч.5 ст.17 Закону України «Про фінансовий лізинг» не може мати наслідком обмеження чи припинення у реалізації права лізингодавця на обґрунтовану тривалим невиконанням грошових зобов`язань  односторонню відмову від договору - інший підхід був несумісний із засадами справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ст.3 Цивільного кодексу України);
-          дотримання Позивачем спеціальних умов ч.5 ст.17 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносно повідомлення за наявністю підстав для дострокову відмову від договору  має наслідком припинення договору з 23.01.2023 - запропоноване Апелянтом тлумачення щодо узалежнення такого припинення від фактичного отримання пропозиції про розірвання і спливу строку на відповідь на таку пропозицію відхиляється через юридичну неспроможність у світлі належної до застосування правової регламентації спірних відносин;
-          оскільки припинення договору фінансового лізингу за умов відсутності доказів сплати Лізингоодержувачем всіх лізингових платежів як моменту, з яким п.4.3. договору фінансового лізингу пов`язує момент переходу права власності на предмет лізингу до Лізингоодержувача, зумовлює припинення існування правових підстав для подальшого перебування майна у Відповідача, остільки у останнього у відповідності до п.10.4 договору фінансового лізингу та ст.18 Закону України «Про фінансовий лізинг» виникло зобов`язання з повернення предмету лізингу Позивачеві не пізніше 26.01.2023;
-          матеріали справи не містять доказів виконання Відповідачем обов`язку з повернення предмету лізингу, а також будь-який інший дій вже після вказаної ним евакуації з м. Куп`яснька, спрямованих не вреглювання відносин з Банком щодо зобов`язань за договором лізингу (реструктуризації заборгованості, викуп майна тощо),  що дає підстави для висновку про порушення ним суб`єктивного права Лізингодавця  у вигляді прострочення поверення майна.
31.3. Доведені Позивачем і не спростовані Апелянтом факти прострочення Лізингоодержувачем як грошових зобов`язань зі сплати лізингових платежів (нарахованих до моменту дострокового розірвання договору, на отримання яких Банк в силу умов договору мав легітимні очікування), так і щодо повернення предмету лізингу зумовлює висновок про правомірність та ефективність обраного способу судового захисту у вигляді спонукання до примусового виконання таких прострочених обов`язків згідно вимог ст.625 Цивільного кодексу України та ст.18 Закону України «Про фінансовий лізинг», адже Лізингодавець залишився власником спірного майна:
-          висновок про правомірність розірвання договору лізингу зумовлює неспроможність аргументу (6) Скаржника;
-          несумісні із принципом «заборони суперечливої поведінки» у світлі фактів укладання договору фінансового лізингу та отримання Відповідачем у відповідності до його умов спірного майна саме від Позивача (а.с.26-29) сумніви щодо приналежності цього майна, висловлені у межах аргументу (4), відхиляються апеляційним судом з огляду як на умови договору (презумпція правомірності яких у порядку ст.215 Цивільного кодексу України Скаржником неспростована), так і на свідоцтво про реєстрацію машини (а.с.229), надане Позивачем та залучене до матеріалів справи з метою забезпечення очікуваної Скаржником більшої повноти розгляду справи за його участю
32. Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що Апелянтом не доведено передбачених процесуальним законодавством підстав для скасування оскаржуваного рішення, що має наслідком залишення його без змін, а скарги - без задоволення.
34. Згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду зумовлює віднесення на Відповідача судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, інших судових витрат у порядку ст.124 господарського процесуального кодексу України сторонами до розподілу не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ФОП Білий Микола Олександрович, Харківська обл., місто Куп`янськ на  рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2023 (повний текст підписано 10.08.2023) у справі №922/1576/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2023 (повний текст підписано 10.08.2023) у справі №922/1576/23  залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок ФОП Білого Миколи Олександровича.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.02.2024.          

Головуючий суддя                                                                    Д.О. Попков

Суддя                                                                                           О.В. Стойка  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна