УХВАЛА
 
15 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 756/11959/23
провадження № 61-3135ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мягкова Миколи Олександровича на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва 
від 25 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, товариства з додатковою відповідальністю «Гільдія оцінювачів України» про визнання недійсним договору про закупівлю послуг за державні кошти,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Національного антикорупційного бюро України, товариства з додатковою відповідальністю «Гільдія оцінювачів України» (далі - ТДВ «Гільдія оцінювачів України»), в якому просила суд визнати недійсним договір № 286 про закупівлю послуг за державні кошти, який укладено між Національним антикорупційним бюро України та ТДВ «Гільдія оцінювачів України» 21 серпня 2019 року.
 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро, ТДВ «Гільдія оцінювачів України» про визнання недійсним договору про закупівлю послуг за державні кошти.
Роз`яснено позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарських судів.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.
В іншій частині ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 
2023 року залишено без змін.
01 березня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мягков М. О. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року (надійшла до суду 05 березня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У постанові Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року вказано, що повний текст постанови виготовлено 25 січня 2024 року, отже  останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 26 лютого 2024 року (понеділок).
Представник заявника звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 
01 березня 2024 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження.
Представник заявника не заявив відповідного клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
До касаційної скарги надано копію постанови Київського апеляційного суду 
від 24 січня 2024 року, на останній сторінці якої вказана дата «02.02.24».  
Однак, з наданої копії неможливо встановити, що саме ця дата означає.
Оскільки представник заявника не заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та не надав належних доказів дати отримання копії оскаржуваної постанови, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідного клопотання.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мягкова Миколи Олександровича на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва 
від 25 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць