ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року	Львів	Справа № 303/10033/23 пров. № А/857/1321/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                             Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                  Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,
за участю секретаря судового засідання:         Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 січня 2024 року, головуючий суддя – Уліганинець П.І., ухвалене у м. Свалява, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
                                                     В С Т А Н О В И В:
В вересні 2023 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДПП, в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії 2АВ №00089242 від 03.06.2022 року та закрити провадження у справі.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що в оскарженій постанові відсутні інші відомості, щодо визначених в пунктах 12.4-12.7 вимог з поєднанням встановлених дорожніх заборонних знаків 3.29, 3.31 й інших обмежень самого транспортного засобу.
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 січня 2024 року адміністративний позов задоволено; постанову серії 2АВ №00089242 від 03.06.2022 року, у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (п.12.9(б) ПДР України) з накладанням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. – скасовано; провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо   ОСОБА_1 закрито у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ДПП оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що наявність чи відсутність дорожніх знаків на ділянці дороги де здійснюється контроль швидкісного режиму руху транспортних засобів, жодним чином не впливає на обов`язок позивача дотримуватись режиму швидкості руху в населених пунктах, який передбачений у п. 12.4 ПДР України
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 03.06.2022 року інспектором ДПП Марковським М.Ю. винесено постанову серії 2АВ№00089242 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. В постанові зазначено, що 03.06.2022 року о 20.16 год. за адресою М06 Київ-Чоп 772+750 зафіксовано транспортний засіб SUZUKI VITARA д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала т/з перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год., чим порушила п. 12.9 (б) ПДР України.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду інформації яка б підтвердила наявність дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.21. "Зона обмеження максимальної швидкості" а також дорожніх знаків 5.70 «Фото - відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» на ділянці дороги автошляху М06 Київ Чоп 772 км+750м.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Як встановлено ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 – 279-4 цього Кодексу.
Крім цього, ч. 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Як встановлено п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно із пунктом 12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Пунктом 12.4 ПДР України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Матеріалами справи підтверджено, що оспорюваної постанановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. за те, що 03.06.2022 року о 20.16 год. за адресою М06 Київ-Чоп 772+750 зафіксовано транспортний засіб SUZUKI VITARA д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала т/з перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год., чим порушила п. 12.9 (б) ПДР України..
Долученими до матеріалів справи відеозаписами та фотосвітлинами з місця події підтверджується вказана обставина.
Зі змісту оскарженої постанови відповідача видно, що вказане адміністративне правопорушення мало місце на автодорозі М06 Київ-Чоп 772+750.
Координати місця правопорушення, які зазначені у постанові 48.456472989, 22.701987568, вказують про його місцезнаходження у населеному пункті місто Мукачево, де згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год незалежно від розміщення додаткових дорожніх знаків чи пристроїв фіксації швидкості
Відтак максимальна швидкість на даній ділянці дороги повинна становити не більше 50 км/год.
Покликання позивача про те, що його транспортний засіб перебував у ФОП ОСОБА_2 «Автоскло сервіс» з ранку 03.06.2022 року по 04.06.2022 року не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а наведені позивачем у своєму адміністративному позові обставини про відсутність вчинення адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного відмовити.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити, рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 січня 2024 року у справі №303/10033/23 – скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	С. М. Кузьмич  	

Повний текст постанови складено 14.03.2024 року.