Справа № 343/1542/23 
Провадження № 33/4808/20/24 
Категорія ст.124 КУпАП   
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника адвоката Ільницького Я.І., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її захисника адвоката Ільницького Я.І. на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також стягнуто судовий збір 
                                                    в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 29.06.2023 о 16:03 год. в с.Шевченкове, а/д Р-21, 11 км, керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надала перевагу в русі автомобілю Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення, чим порушила вимоги п.16.11 ПДР України. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 та її захисник адвокат Ільницький Я.І. подали апеляційну скаргу, в якій вважають, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини та прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Звертають увагу суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , перед виїздом на головну дорогу, зупинилась, надавши дорогу всім транспортним засобам, що рухались по головній дорозі, переконавшись у відсутності автомобілів ліворуч, а праворуч рухався вантажний автомобіль  по своїй полосі дороги, розпочала виїжджати з другорядної дороги на головну з поворотом праворуч. В момент, коли ОСОБА_1 виїхала і проїхала по своїй полосі 7.7 м., із за вантажного автомобіля із виїздом на її полосу руху, автомобіль Део Ланос розпочав маневр обгону. 
Стверджують, що коли ОСОБА_1 розпочала виїзд на перехрестя, автомобіля Део Ланос видно не було, оскільки він рухався за вантажним автомобілем. Наголошують, що перешкода для руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 виникла за 38.55 м. до моменту зіткнення з автомобілем і уникнути зіткнення автомобілів з технічної точки зору не представлялось можливим.
Вказують, що зі схеми ДТП встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулось за 7.7 м. від центру перехрестя, а не на самому перехресті, на що вказав суд. Отже, автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав 7.7 м. по своїй смузі, а враховуючи гальмівний шлях автомобіля Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_3 , - 30.85 м., то перешкода для руху як Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , та і Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_3 , кожного по своїй полосі руху головної дороги склала 38.55 м.
Апелянти зазначають, що водій автомобіля Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_3 , міг уникнути зіткнення, якщо б перешкода для його руху виникла за 90 м. до місця зіткнення. Отже, пояснення ОСОБА_2 про те, що він побачив автомобіль, що виїжджає з другорядної дороги на головну за 50-70 м., є технічно неспроможними, так як спростовуються вихідними даними схеми місця ДТП. Дані обставини також підтверджуються показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Апелянти переконані, що водій ОСОБА_2 зобов`язаний був надати дорогу водію ОСОБА_1 , не продовжуючи маневр обгону та зайняти свою смугу руху, тому обгін він завершив через суцільну лінію руху, чим порушив вимоги п. 14.6а ПДР України, згідно якого обгін заборонено на перехресті.
В апеляційній скарзі наголошено, що суд послався в рішенні на те, що органами поліції не було поставлено ОСОБА_2 у вину порушення вимог ПДР, які регламентують проїзд перехрестя, обгін на перехресті та регламентує правила обгону, оскільки в даній справі не проводились відповідні експертизи, а тому в його діях відсутнє порушення правил ПДР, які б були у причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Разом з тим, відсутність експертизи не завадило визнати ОСОБА_1 винуватою у ДТП на підставі відомостей, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.
Апелянтами наголошено, що суд мотивуючи рішення в частині  доведеності винуватості ОСОБА_1 не з`ясував хто з водіїв і якими діями створив небезпечну дорожню обстановку, а надалі аварійну ситуацію. Вважають, що у причинному зв`язку з наслідками визнаються порушення ПДР з боку того водія, який створив аварійну ситуацію та хто з них мав більшу можливість уникнути зіткнення.
Стверджують, що висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 є суперечливим, передчасним та непереконливим.
За таких обставин постанова суду незаконною, а тому просять постанову суду скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 .
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник адвокат Ільницький Я.І. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

В судове засідання апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2   не з`явився,  хоча в установленому законом порядку  повідомлявся про розгляд апеляційної скарги і знає про наявність відповідного провадження в суді апеляційної інстанції, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі потерпілого ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Ільницького Я.І., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню і постанову суду необхідно залишити без змін з наступних підстав. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа  "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші. 
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, враховуючи недосконалість  КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року, вважає за необхідне здійснювати правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом серії ААД №252980 від 29.06.2023 року про вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.06.2023 року з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 29.06.2023 року(а.с.5), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.06.2023 року (а.с.6), фото світлинами (а.с.10).
Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №252980 від 29.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , 29.06.2023 року о 16:03 год. в с. Шевченкове, а/д Р-21, 11 км, керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надала перевагу в русі автомобілю Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором СРПП ВП №1 м. Долина старшим лейтенантом поліції Тодось Ю.В. із заповненням всіх граф відповідно до вимог закону, підписаний уповноваженою особою. 
В протоколі зазначено, що пояснення ОСОБА_1 надала на окремому аркуші. В графі повідомлення особи про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків та про повідомлення останній про розгляд справи в Долинському районному суді остання відмовилась, про що свідчить відмітка працівника поліції в протоколі.
Посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучено та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом під власноручний підпис ОСОБА_1 .
Зі змістом протоколу ОСОБА_1 відмовилась підписати, про що працівником поліції зроблено запис в протоколі.
Відповідно до приписів статей 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційним судом не встановлено порушень вимог статей 254, 255, 256 КУпАП. 
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється, як основне джерело доказів.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Суть висунутого обвинувачення полягає в тому, що ОСОБА_1 звинувачується в тому, що, керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надала перевагу в русі автомобілю Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримав механічні пошкодження. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів. 
Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.
Апеляційний суд вважає, що суд повинен сприяти сторонам у виконані ними своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих ним прав і допомагати їм отримати  докази, які мають істотне значення для розгляду справи. 
Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 надала пояснення, які повністю узгоджуються із поясненнями, які вона надала в суді першої інстанції та яким було надано відповідну правову оцінку. Зокрема, ОСОБА_1   пояснила, що приблизно о 16.00 год. 29.06.2023 року вона керувала транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 . В автомобілі знаходились її дочка та племінниця. При виїзді на головну дорогу в с. Шевченкове, на перехресті нерівнозначних доріг, вона призупинилась, переконалась, що її смуга руху була вільна, а тому повернула праворуч та виїхала на головну дорогу. Проїхавши по головній дорозі 7 метрів, вона побачила, що із-за вантажного автомобіля на смугу руху, по якій вона рухалась, на великій швидкості виїхав автомобіль Део Ланос, який здійснював обгін, що стало причиною зіткнення транспортних засобів. Від удару, її автомобіль відкинуло на другорядну дорогу та розвернуло в напрямку с. Вишків. Через деякий час приїхала "швидка допомога" та забрала її, дочку та племінницю в лікарню. Крім вантажного автомобіля, який рухався від смт. Вигода в напрямку с.Вишків, інших автомобілів на головній дорозі вона не бачила. Вважає, що винним в даній ДТП є саме водій автомобіля Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на великій швидкості та здійснював обгін автомобіля, який рухався попереду, на ділянці дороги, де обгін заборонено. 
З письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.6) вбачається, що 29.06.2023 року ОСОБА_1 рухалася автомобілем марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 . При здійсненні повороту праворуч з другорядної дороги, переконалася, що на її смузі руху немає перешкод. При виконанні повороту, на зустрічній полосі руху дороги їхав вантажний автомобіль, а за ним рухався автомобіль Део Ланос. Водій автомобіля Део Ланос включив покажчик повороту. Зазначила,що вона не зрозуміла по якій причині автомобіль Део Ланос на великій швидкості в`їхав в її автомобіль і протягнув її автомобіль за собою на відстань десь 10 метрів. ДТП відбулось на роздоріжжі між селами Новошин і Шевченкове. Вказала, що рухалась автомобілем на малій швидкості, правила дорожнього руху не порушувала. Пояснення написані ОСОБА_1 власноручно, в чому остання і розписалася.
Таким чином, вищевказані показання ОСОБА_1 свідчать про те, що вона не заперечує факт керування нею транспортним засобом автомобілем марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 та повністю визнає, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час, коли вона виконуючи  поворот праворуч на нерівнозначному перехресті,  виїхала з другорядної дороги на головну дорогу. 
В цій частині її пояснення повністю узгоджуються із письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , які останній надав в суді першої інстанції. 
Зокрема, потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що 29.06.2023 року біля 16.00 год. він на своєму автомобілі Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , разом з дружиною, яка перебувала на передньому пасажирському кріслі, дочкою та двома онуками, рухався з селища Вигода в напрямку с.Вишків Калуського району. Швидкість руху його автомобіля була приблизно 95 км/год. Погода в той день була сонячна, дорожнє покриття сухе, видимість добра. Перед його автомобілем зі швидкістю приблизно 90 км/год. рухався вантажний автомобіль. Будь-яких дорожніх знаків, які б забороняли здійснювати обгін на даній ділянці дороги не було. Включивши лівий покажчик повороту, він розпочав маневр обгону. Порівнявшись з вантажним автомобілем, він побачив, як з другорядної дороги за 50-70 метрів від нього, на головну дорогу, включивши правий покажчик повороту, виїжджає автомобіль. Побачивши це, він почав гальмувати. Вантажний автомобіль, який він намагався обігнати, не зменшуючи швидкість, поїхав в напрямку Закарпатської області. Оскільки його автомобіль був завантажений, а водій автомобіля, який виїхав на головну дорогу продовжував рух, уникнути зіткнення не вдалось. Зіткнення відбулось практично на самому повороті на другорядну дорогу, яке веде в с. Шевченкове. Від удару його автомобіль відкинуло в праву сторону. Невідомі люди допомогли їм вийти з автомобіля. Після ДТП він викликав "швидку допомогу" та працівників поліції. Спочатку приїхала машина "швидкої допомоги", а потім працівники поліції. Лікарі швидкої допомоги забрали дружину, дочку та онука в лікарню, а він з іншим онуком залишився на місці ДТП. Будь-яких порушень ПДР , він не допустив, оскільки обгін здійснював на ділянці дороги де обгін не заборонено, на вказаній ділянці дороги була переривчаста полоса, пішохідного переходу не було. Наполягав на тому, що винною в даній ДТП є водій автомобіля Volkswagen Golf, яка не переконавшись у безпечності маневру, та не пропустивши автомобілі, які рухались по головній дорозі, виїхала з другорядної дороги на головну.
Вищевказані пояснення потерпілого повністю відповідають його письмовим поясненням, які містяться в матеріалах справи (а.с.5) та відповідно до яких  він 29.06.2023 року біля 16.03 год. на своєму автомобілі Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , разом із ним в салоні автомобіля перебували дружина, яка перебувала на передньому пасажирському кріслі, дочка та двоє онуків, рухався з селища Вигода в напрямку с.Вишків Калуського району. На відрізку дороги, де немає заборонених знаків обгону, із доброю проглядністю дороги, він розпочав здійснювати обгін вантажного автомобіля, який рухався попереду нього, включивши покажчик повороту.. він набрав необхідної швидкості для здійснення маневру обгону та, майже закінчуючи маневр обгону, він побачив, що з другорядної дороги на головну дорогу на його полосу руху виїжджає автомобіль марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 . Він розпочав гальмування для уникнення зіткнення, а автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , рухався йому назустріч, виїхавши з другорядної дороги на головну. Не припиняючи гальмування, він рухався по зустрічній смузі руху, зменшуючи швидкість. Зазначив, що автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , не з`їхав зі смуги руху та відбулось зіткнення передніх частин обох транспортних засобів. Внаслідок зіткнення він та його дружина ушкодження не отримали. Вказав, що при здійсненні обгону він рухався зі швидкістю близько 110 км/год. зазначив, що пояснення ним написані добровільно.
Так, судом першої інстанції за клопотанням сторони  була допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , яка суду пояснила, що 29.06.2023 біля 16.00 год. вона разом з мамою ОСОБА_1 , яка була за кермом , їхали з с.Шевченкове в смт.Вигода. Перед виїздом на головну дорогу, мама призупинила автомобіль, а потім почала рух повернувши праворуч, оскільки їх смуга руху, яка веде в напрямку смт. Вигода була вільною. Проїхавши по головній дорозі приблизно 30 метрів, вона побачила, як із-за вантажного автомобіля, який рухався в напрямку с.Вишків, виїхав інший автомобіль і "врізався" у них . Через деякий час приїхала "швидка" допомога , яка забрала маму у лікарню.
Свідок ОСОБА_4 суду першої інстанції пояснив, що 29.06.2023 біля 16.00 год. він їхав з с.Шевченкове в с.Новошин. Перед його автомобілем, приблизно за 40 метрів, рухався автомобіль Volkswagen Golf, який повернув на головну дорогу в сторону смт. Вигода та проїхав по ній приблизно 20-30 метрів. Також він бачив, як в напрямку с.Вишків по головній дорозі проїхав вантажний автомобіль. Також він побачив, як автомобіль Volkswagen Golf розвернуло та викинуло з головної дороги на перехрестя. Самого моменту зіткнення він не бачив.
Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що 29.06.2023 після обіду, він рухався на своєму автомобілі Мерседес Віто з смт. Вигода в с.Мислівка. На дорозі він побачив, що відбулась ДТП. Він зупинився та почав допомагати потерпілим. Самої ДТП він не бачив. На його думку ДТП відбулась на перехресті доріг.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 суду пояснив, що він займав посаду інспектора СРПП ВП №1 (м.Долина). 29.06.2023 біля 16.00 год. поступило повідомлення по лінії 102 про ДТП біля с.Шевченкове. Він в складі екіпажу виїхав на місце, та встановив що відбулось зіткнення між двома автомобілями Volkswagen Golf та Део Ланос . На місці ДТП уже була карета швидкої медичної допомоги, яка забрала потерпілих в медзаклад. В лікарні було встановлено, що тілесних ушкоджень у людей немає, тому було прийнято рішення, про оформлення матеріалів адміністративної справи. Ним було встановлено, що водійка автомобіля Volkswagen Golf, виїжджаючи з другорядної дороги з с.Шевченкове не надала перевагу у русі транспортному засобу Део Ланос, який рухався по головній дорозі з смт Вигода в напрямку с.Вишків. Зіткнення, місце якого вони визначили по осипу та по початку слідів юзу коліс, відбулось практично на самому повороті на другорядну дорогу, яка веде в напрямку с.Шевченкове на зустрічній для водія Део Ланос смузі . Винною в даній ДТП , він важає водійку автомобіля Volkswagen Golf, яка не виконала вимоги п.16.11 ПДР України, про що ним зазначено в протоколі від 29.06.2023 . По слідах гальмування автомобіля Део Ланос, ними було встановлено, що водій вказаного автомобіля почав гальмування на ділянці дороги поміченою переривчатою лінією.
На підставі досліджених в судовому засідання всіх доказів, судом встановлено, що у даному випадку до моменту ДТП, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася з с. Шевченкове до перехрестя із а/д Р-21 (по другорядній дорозі). В свою чергу, ОСОБА_2 керуючи автомобілем Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по а/д Р-21 (по головній дорозі) з смт. Вигода в напрямку с.Вишків. По вказаній головній дорозі, в напрямку с.Вишків рухався також вантажний автомобіль.
Суд прийшов до висновку, що у даному випадку ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 16.11 ПДР України, оскільки остання в с. Шевченкове на перехресті нерівнозначних доріг перед виїздом із другорядної дорогу на головну, не надала перевагу в русі транспортним засобам, які рухались в напрямку с.Вишків Калуського району, в т.ч. і автомобілю Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого допустила з ним зіткнення.
При ухваленні рішення, судом першої інстанції за клопотанням учасників розгляду справи, було додатково досліджено фото світлини з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.25-40) та копію схеми організації дорожнього руху на ділянці км 10+325 - км 120+095 автомобільної дороги Р-21 Долина-Хуст (а.с.55-56).
Учасниками розгляду провадження надано суду докази повністю узгоджуються із показаннями сторін в частині розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди та наслідків дорожньо-транспортної пригоди. Вищевказані фотографії та копія схеми організації дорожнього руху на ділянці км 10+325 - км 120+095 автомобільної дороги Р-21 Долина-Хуст відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення та схемі ДТП (а.с.4), складеної при оформленні матеріалів справи на місці події працівниками поліції, в частині даних, щодо організації дорожнього руху на ділянці дороги, де мало місце ДТП. 
Зі схеми місця ДТП від 29.06.2023 року вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася 28.06.2023 року о 16.03 год. в с. Шевченкове, а/д Р-21, 11 км + 242 м. На вказаній схемі зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів та вказано перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.
Зокрема, під номером 1 позначено автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться поза межами головної дороги, автомобіль зафіксовано посередині проїжджої частини другорядної дороги та передня частина автомобіля розвернута в напрямку м. Хуст. Автомобіль Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 під номером 2 на схемі ДТП зафіксовано на головній дорозі, праве переднє колесо автомобіля зафіксовано поза межами головної дороги та автомобіль розвернутий в напрямку м. Хуст
Транспортний засіб Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , мав пошкодження: дифермація передньої частини автомобіля, деформований дах; транспортний засіб Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , мав пошкодження: деформована передня частина автомобіля.
На схемі ДТП зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів під №4, яке знаходиться посередині смуги головної дороги, по якій рухались обидва учасники ДТП, та на куті прилеглої перпендикулярно другорядної дороги.
На схемі ДТП також під №3 зафіксовано зупинку громадського транспорту.
Окрім того, під №5 на схемі ДТП зафіксовано гальмівний шлях автомобіля Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який становив 30.85 м., що свідчить  про те, що  вказаним водієм приймалися заходи у вигляді екстреного гальмування для того щоб уникнути зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 . 
Сукупність вищевказаних даних схеми дорожньою-транспортної пригоди та переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП дозволяє встановити розташування транспортних засобів під час дорожньо-транспортної пригоди та свідчить, що зіткнення транспортних засобів відбулось саме в той момент, коли водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ««Мерседес Віто», н.з. НОМЕР_4 , виїжджала з другорядної дороги на головну.
Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Зі змісту пояснень наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що вона вважає винним у вчиненні  адміністративного правопорушення водія транспортного засобу Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який порушив ПДР України та здійснив обгін транспортного засобу з порушенням ПДР, який спричинив аварійну ситуацію, яка призвела до зіткнення транспортних засобів. 
Апеляційний суд вважає, що вищевказані пояснення є неспроможними з технічної точки зору, оскільки сукупність досліджених обставин свідчить про те, що водій ОСОБА_1 виїхала на головну дорогу в той час, коли автомобіль Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 вже розпочав виконувати обгін  і саме вона створила аварійну ситуації, яка змісила водія ОСОБА_2   змінити швидкість  руху транспортного засобу з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди. 
Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , маючи об`єктивну можливість правильно оцінити дорожньо-транспортну обстановку, прийшла до неправильного висновку, що виїзд з другорядної дороги на головну буде безпечним, внаслідок чого саме нею було порушено пункти ПДР, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.
Апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про те, що виїжджаючи з другорядної дороги на головну вона повністю переконалася у тому, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди та фотографіями, які долучені до матеріалів справи з місця дорожньо-транспортної пригоди. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказану аварійну ситуацію було створено саме діями ОСОБА_1 , яка в порушення вимог п.16.11 Правил дорожнього руху виїхала з другорядної дороги на головну, не надавши перевагу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 .
Апеляційним судом в судовому засіданні були досліджені матеріали справи та встановлено, що зафіксовані на них розташування транспортних засобів та видимі пошкодження повністю узгоджуються з даними схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди та долученого до неї переліку видимих(зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів. 
Зокрема, місце зіткнення транспортних засобів, яке позначено працівником поліції на схемі ДТП, дає підстави прийти до висновку, що ДТП відбулось при здійсненні виїзду ОСОБА_1 з другорядної дороги на головну дорогу, свідчить про те, що водій ОСОБА_1 , виїжджаючи з другорядної дороги не надала дорогу іншому транспортному засобу, який наближався до перехрещення, рухаючись по зустрічній смузі руху і наявність якого вона мала об`єктивну можливість встановити, якби діяла з більшою обережністю та уважністю. 
Вищевказаний висновок також підтверджується характером та особливостями механічних ушкоджень, які отримали транспортні засоби в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до яких зіткнення транспортних засобів відбулось в той момент, коли транспортний засіб марки Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , ще не закінчив обгін вантажного автомобіля на зустрічній смузі головної дороги, на яку   транспортний засіб марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 вже виїхав на перехрестя. 
Відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху  на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Апеляційний суд, проаналізувавши сукупність досліджених доказів вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки вона в порушення вимог п.16.11 Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, під час виїзду з другорядної дороги на головну не дала дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, допустивши з ним зіткнення.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 29.06.2023 о 16:03 год. в с.Шевченкове, а/д Р-21, 11 км, керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надала перевагу в русі автомобілю Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення, чим порушила вимоги п.16.11 ПДР України. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Апеляційний суд вважає доводи апеляції сторони захисту та ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені судом першої інстанції. 
Що стосується доводів апелянта про наявність в діях ОСОБА_2 порушення правил дорожнього руху та наявності технічної можливості відвернути дорожньо-транспортну пригоду, то вони не впливають на правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Апеляційний суд також приймає до аги, що зі змісту доводів ОСОБА_1 вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження( закрита травма органів грудної клітки, наявність яких підтверджується  випискою із медичної карти стаціонарного хворого. В матеріалах провадження також наявні дані , які свідчать про те, що пасажирам транспортного засобу марки Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 теж були заподіяні певні тілесні ушкодження. 
Так, відповідно до вимог ст.253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є  ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що наявні дані не достатні для скасування судового рішення суду першої інстанції та направлення матеріалів справи для проведення досудового розслідування.
Зокрема,  вищевказане рішення суду першої інстанції не перешкоджає зверненню заінтересованих осіб з відповідною заявою про внесення відомостей про вчинення правопорушення до компетентних органів. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог чинного законодавства розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), у зв`язку з чим доводи апелянта щодо наявності в діях іншого учасника ДТП  порушень правил дорожнього руху  та визнання його винним в скоєнні вказаного ДТП не можуть бути предметом розгляду апеляційної інстанції. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для пом`якшення стягнення, яке призначене ОСОБА_1   за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки воно призначене в мінімальних розмірах, які передбачені санкцією вищевказаного закону. 
Так, санкцією ст.124 КУпАП передбачено призначення стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створило небезпеку, як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху і могло призвести до тяжких непоправних наслідків. 
Застосовуючи справедливе стягнення за вчинене правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки. 
Апеляційний суд вважає, що постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП,  апеляційний суд , 

                                             п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   та її захисника адвоката Ільницького Я.І. залишити без задоволення.
Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                            О.П. Васильєв