УХВАЛА

17 січня 2024 року
м. Київ
справа № 161/15802/21
провадження № 51- 201 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2023 року та ухвалу  Волинського апеляційного суду 
від 14 грудня 2023 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник просить перевірити судові рішення в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, Верховний Суд дійшов висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної норми.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, особа, яка подає касаційну скаргу, посилаючись на незаконність судових рішень повинна вказати на конкретні порушення закону, які відповідно 
до ст. 438 КПК є підставами для зміни чи скасування судових рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2023 року та ухвалу  Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
За приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Касаційний суд не може втручатися в аспекти оцінки судом нижчої інстанції дослідженої ними сукупності належних, допустимих і достовірних доказів на предмет підтвердження чи не підтвердження ними обставин, які підлягають доказуванню в провадженні. Таку оцінку кожен суд здійснює незалежно 
і самостійно шляхом дослідження наданих сторонами доказів у справі щодо кожної з обставин, які підлягають доказуванню, так і щодо доведеності винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.
Невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та незгода з оцінкою доказів на предмет їх достовірності, на що, серед іншого, вказує захисник у касаційній скарзі, не може бути предметом касаційного перегляду відповідно до вимог ст. 433 КПК.
Разом із тим, захисник у касаційній скарзі зазначає, що деякі доводи, які були зазначені ним в апеляційній скарзі залишилися поза увагою апеляційного суду, який не дав на них умотивованих відповідей у своєму рішенні. Разом із тим захисник у скарзі не конкретизує на які саме доводи його апеляційної скарги не було надано відповіді цим судом.
Порушуючи питання про скасування і вироку місцевого суду захисник у скарзі не наводить таких порушень КПК, які би відповідно до положень статей 412, 415 цього Кодексу у їх взаємозв`язку були підставою для призначення нового розгляду в цьому суді і не можуть бути виправлені при новому апеляційному розгляді справи.     
Посилаючись у скарзі на статті 284, 440 КПК захисник у той же час просить скасувати судові рішення і призначити новий судовий розгляд, що є суперечливим і не дозволяє суду касаційної інстанції чітко зрозуміти зміст вимог касаційної скарги. 
Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За правилами ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити захиснику, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде йому повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                   ОСОБА_3