ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року 
м. Київ
справа № 460/4807/23
адміністративне провадження № К/990/29639/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача: Мартинюк Н.М.,
суддів: Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №460/4807/23
за позовом ОСОБА_1 
до Головного сервісного центру МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області (філія ГСЦ МВС)
про визнання протиправним і скасування висновку, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою представниці позивача ОСОБА_1 - адвокатки Артерчук Лілії Володимирівни
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року (головуючий суддя: Зозуля Д.П.)
і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2023 року (головуюча суддя: Довга О.І., судді: Глушко І.В., Запотічний І.І.).
УСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2024 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Головного сервісного центру МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області (філія ГСЦ МВС), у якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати висновок Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській області від 1 вересня 2022 року про скасування державної реєстрації транспортного засобу марки MAN, модель TGA 26.43, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2005 року випуску, власником якого є ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати протиправними дії щодо скасування державної реєстрації автомобіля;
- зобов`язати Головний сервісний центр МВС (ЄДРПОУ 40109173) в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області (філія ГСЦ МВС) (ЄДРПОУ 43611870) поновити державну реєстрацію транспортного засобу марки MAN, модель TGA 26.43, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2005 року випуску, власником якого є ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з видачею належних реєстраційних документів;
- встановити судовий контроль за виконання судового рішення у спосіб зобов`язання Головного сервісного центру МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області (філія ГСЦ МВС) подати звіт про його виконання до Рівненського окружного адміністративного суду;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного сервісного центру МВС на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі: 1073,60 грн та витрати на правову допомогу у сумі: 10000,00 грн.
ОСОБА_1 обґрунтовував позовні вимоги тим, що з 2 жовтня 2018 року він є власником транспортного засобу марки MAN, модель TGA 26.43, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Вказував, що державна реєстрація цього автомобіля була скасована 14 вересня 2022 року. Доводив, що державна реєстрація транспортного засобу була скасована протиправно. У цьому контексті ОСОБА_1 зазначав, що придбавши автомобіль, подав для його реєстрації необхідний пакет документів, до якого у відповідача не було зауважень, і реєстрація була здійснена належним чином. Вважав, що відповідач здійснив протиправне втручання у його право власності.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.
Суди виходили з того, що станом на дату реєстрації автомобіля за позивачем (2 жовтня 2018 року) цей транспортний засіб перебував під дією обтяження (на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року у справі №757/39201/18-к про арешт майна), що слугує підставою для скасування його державної реєстрації відповідно до пункту 40 Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 (далі також - «Порядок №1388»). На цій основі суди констатували правомірність оскаржуваних висновку і дій відповідача.
Одночасно з цим, суди дійшли висновку про дотримання державою справедливого балансу при скасуванні реєстрації автомобіля за позивачем. Цей висновок суди мотивували тим, що законодавство передбачає інститут компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а врегулювання процедури державної реєстрації транспортного засобу шляхом скасування реєстрації, яка заснована на злочинному походженні рухомого майна, сприяє протидії злочинності в Україні та не суперечить вимогам міжнародно-правових документів і практиці ЄСПЛ. 
Зрештою суди констатували, що у цьому випадку втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, оскільки здійснюється з метою задоволення суспільного інтересу та вилучення з дорожнього руху транспортного засобу, реєстрація якого заснована на можливо злочинному походженні майна.
Короткий зміст касаційної скарги
Представниця позивача просить Верховний Суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про задоволення позову.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження представниця позивача послалася на пункти 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - «КАС України»).
Скаржниця стверджує, що суди першої й апеляційної інстанцій не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12 листопада 2019 року у справі №803/64/18, від 5 грудня 2019 року у справі №161/18700/17, від 17 квітня 2020 року у справі №140/1315/19 про те, що потреба виправити помилку державного органу при реєстрації транспортного засобу не повинна непропорційним чином втручатися у право нового власника, на якого зареєстрований автомобіль, на користування та розпорядження належним йому майном.
У цьому контексті скаржниця зазначає про те, що саме реєстратор сервісного центру порушив приписи Порядку №1388 та зареєстрував транспортний засіб за наявності його обтяження, а реєстрація автомобіля за позивачем не була першою реєстраційною дію з цим транспортним засобом. Також вказує, що на момент скасування державної реєстрації суд, який 10 серпня 2018 року накладав обтяження, ухвалою від 9 вересня 2021 року полегшив режим обтяження й надав можливість користуватися автомобілем. Тож скаржниця вважає, що орган державної реєстрації вирішив усунути власні помилки коштом нового власника автомобіля, скасувавши державну реєстрацію через чотири роки з моменту її проведення.
Крім цього, скаржниця зазначає про неправильне застосування судами першої й апеляційної інстанції пункту 40 Порядку №1388 та вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування цього пункту у контексті наявності у територіальних сервісних центрів повноважень знімати з обліку транспортні засоби без вироку суду, що набрав законної сили, яким встановлена фіктивність чи підробка документів, на підставі яких здійснена реєстрація транспортного засобу.
Крім цього, скаржниця стверджує, що суди першої й апеляційної інстанції допустили порушення норм процесуального права та не встановили всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення.
У цьому контексті скаржниці зазначає про те, що лист прокурора не є рішенням компетентного органу; відсутній вирок у кримінальному провадження про факт підробки ідентифікаційного номера транспортного засобу та документів, що були підставою для проведення його державної реєстрації; не досліджено висновок експертного дослідження від 22 вересня 2022 року, проведеного на замовлення позивача, про незмінність ідентифікаційного номера, номера шасі та номера двигуна автомобіля; відсутній зв`язок між ввезеною рамою вантажного автомобіля та транспортним засобом, придбаним позивачем в Україні; досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та не здійснюється з 2016 року.
Також стверджує, що суд першої інстанції помилково відніс цю справу до категорії справ незначної складності та призначив її розгляд у письмову провадження без виклику сторін. Ці доводи скаржниця мотивує тим, що ринкова вартість автомобіля, реєстрацію якого скасовано, складає близько 1,5 млн грн і внаслідок скасування реєстрації позивач недоотримує доходи від оренди автомобіля.
Разом з цим, скаржниця вказує на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення 31 березня 2023 року, позбавив позивача прав, встановлених частиною четвертою статті 159 КАС України, на подання відповіді на відзив та нових доказів, а також права на подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та у подальшому права на розгляд справи в апеляційній інстанції у судовому засіданні з викликом сторін. 
Ці доводи скаржниця мотивувала тим, що в ухвалі про відкриття провадження у справі суд першої інстанції встановив позивачу 5-денний строк для подання відповіді на відзив. Водночас відзив позивач отримав 30 березня 2023 року та до 4 квітня 2023 року мав право на подання відповіді на відзив. Втім 31 березня 2023 року суд першої інстанції ухвалив рішення по суті спору.
Зрештою скаржниця зазначає про те, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги жодного аргументу й доказу позивача та не спростували їх.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу 
Головний сервісний центр МВС просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
Позиція відповідача полягає в тому, що скаржниця посилається на висновки Верховного Суду у правовідносинах, які є неподібними до справи ОСОБА_1 .
Також відповідач зазначає про те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції від позивача не було клопотань чи заяв з проханням про розгляд справи у загальному провадженні з повідомленням сторін або заперечень проти її розгляду в порядку спрощеного провадження.
Крім цього, відповідач вважає, що позивач помилково ототожнює різні за своєю природою інститути реєстрації транспортного засобу, право власності на рухоме майно та шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням. Вказує, що позивач можливо постраждав від злочину, у результаті чого став власником автомобіля, перереєстрацію якого здійснено незаконно, втім за цим фактом позивач не звертався до правоохоронних органів зі заявою про вчинення щодо нього шахрайських дій, виникнення якого безпосередньо може бути пов`язане з попереднім власником.
Зрештою відповідач стверджує, що перереєстрація транспортного засобу за позивачем була скасована правомірно, позаяк автомобіль перебував під обтяженням.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобіля марки MAN, модель TGA 26.43, тип спеціалізований вантажний - спеціалізований фургон д/п худоби, 2005 року випуску, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_1 , НОМЕР_5 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_4 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 . 
Перша реєстрація цього транспортного засобу була здійснена 29 вересня 2018 року. 
2 жовтня 2018 року ОСОБА_1 придбав указаний транспортний засіб у ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу №6726/18/021907 від 2 жовтня 2018 року, виданого ТОВ «М.В.Л. Груп».
27 липня 2022 року до Головного сервісного центру МВС надійшов лист прокурора третього відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора О. Шевеленка від 18 липня 2022 року №31/2/3-41304 ВИХ-22 31/2/3-4881-18.
У листі зазначається, що 10 серпня 2018 року Печерський районним суд міста Києва наклав арешт на транспортний засіб із VIN-кодом НОМЕР_5 , із забороною проведення реєстраційних дій щодо реєстрації, перереєстрації в сервісних центрах МВС (справа №757/39201/18-к). 
Цей лист був скерований до РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області для розгляду в межах повноважень.
Наказом РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області від 19 серпня 2022 року №125, відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу III, підпункту 15 пункту 2 розділу III Положення про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській області (філія ГСЦ МВС), затвердженого наказом Головного сервісного центру МВС від 27 квітня 2020 року №20, та з метою перевірки фактів, викладених у листі Офісу Генерального прокурора від 18 липня 2022 року №31/2/2-41304, створено комісію для проведення перевірки законності перереєстрації транспортного засобу марки MAN, модель TGA 26.43, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 .
У ході перевірки комісія встановила, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру МВС 29 вересня 2018 року в ТСЦ 0741 (на правах відділу м. Луцьк) РСЦ МВС у Волинській області проведено перереєстрацію автомобіля MAN, модель TGA 26.43, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 на ОСОБА_2 . За транспортним засобом закріплено номерний знак НОМЕР_7 , а власнику видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 . 
У подальшому 2 жовтня 2018 року ТСЦ 5641 (на правах відділу м. Рівне) РСЦ МВС в Рівненській області проведено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на ОСОБА_1 , який придбав автомобіль згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №6726/18/021907 від 2 жовтня 2018 року, виданого ТОВ «М.Л.В. Груп». За транспортним засобом закріплено номерний знак НОМЕР_4 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .
Також комісія встановила, що рішення про перереєстрацію зазначеного транспортного засобу прийняв адміністратор ТСЦ 5641 ОСОБА_3 на підставі документів, поданих власником, які, у свою чергу, знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання відповідно до Акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду №31/30-17-2022 від 13 січня 2022 року.
У ході перевірки 22 серпня 2022 року комісія звернулася із листом до Рівненського НДЕКЦ МВС України в Рівненській області з проханням надати інформацію/висновок експертного дослідження із додатками з інформаційно-аналітичної системи «АвтоЕксперт» щодо проведення експертного дослідження вантажного автомобіля під час огляду при реєстрації транспортного засобу. 31 серпня 2022 року з Рівненського НДЕКЦ МВС України в Рівненській області надійшла відповідь про те, що експертне дослідження зазначеного транспортного засобу і реєстраційних документів під час реєстрації транспортного засобу у ТСЦ 5641 за заявою власника 2 жовтня 2018 року фахівцями Рівненського НДЕКЦ МВС не проводилося.
3 серпня 2022 року член комісії сформував Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №79672846, який підтверджує наявність обтяження на транспортний засіб, зокрема 16 серпня 2018 року за №17032917 реєстратор Державного підприємства «Національні інформаційні системи» філія міста Києва та Київської області Леонова О.Д. зареєструвала публічне обтяження, документ-підстава ухвала Печерського районного суду міста Києва, №757/39201/18-к, видана 10 серпня 2018 року.
За наслідком перевірки 1 вересня 2022 року комісія Регіонального сервісного центру МВС України у Рівненській області, з урахуванням наявності діючого обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень на рухоме майно під час перереєстрації транспортного засобу марки MAN, модель TGA 26.43, склала висновок про необхідність скасування державної реєстрації транспортного засобу марки MAN, модель TGA 26.43, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_4 , власник ОСОБА_1 . 
Також цим висновком комісія доручила начальнику ТСЦ №5641 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області скасувати державну реєстрацію вказаного автомобіля та внести інформацію про розшук свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 та номерного знаку НОМЕР_4 до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.
14 вересня 2022 року була скасована перереєстрація зазначеного транспортного засобу за ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з цими висновком та діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі також - «Закон №3353-XII»).
Цей Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно форм власності та господарювання.
Частини перша, десята статті 34 Закону №3353-XII (станом на дату перереєстрації транспортного засобу за позивачем) визначали, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
Частини перша, одинадцята статті 34 Закону №3353-XII (станом на час скасування перереєстрації транспортного засобу за позивачем) визначали, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.
Частина четверта статті 34 Закону №3353-XII, яка протягом указаного часу не зазнавала змін, визначає, що державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 (далі також - «Порядком №1388»)
Цей Порядок встановлює єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.
Абзац 1 пункту 2 Порядку №1388 (станом на час перереєстрації транспортного засобу за позивачем) визначав, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
Абзац 1 пункту 7 Порядку №1388 установлював, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).
Абзац 1 пункту 8 Порядку №1388 передбачав, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»).
Абзац 1 пункту 15 Порядку №1388 встановлював, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у зв`язку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів. Експертне дослідження проводиться фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами державних спеціалізованих установ, які мають присвоєну в установленому Законом України «Про судову експертизу» порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями. За результатами дослідження складається висновок експертного дослідження, який додається до документів, що подаються для державної реєстрації. Установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром МВС, автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, банком даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також про реєстрацію місця проживання за Єдиним державним демографічним реєстром, відомостей про особу за Єдиним реєстром боржників проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС.
Абзац 2 пункту 15 Порядку №1388 передбачав, що після проведення перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться запис щодо наявності або відсутності відомостей про розшук, арешт, заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію, відомостей про обмеження відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відомостей про особу в Єдиному реєстрі боржників, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, імені, по батькові і дати.
Абзац 3 пункту 15 Порядку №1388 установлював, що у разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.
Абзаци 1, 2 пункту 41 Порядку №1388 передбачали, що забороняється перереєстрація на нового власника транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі МВС є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного виконавця.
Перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.
Абзаци 3, 4 пункту 40 Порядку №1388 (станом на час складання оскаржуваного висновку та на момент скасування перереєстрації транспортного засобу за позивачем) визначають, що у разі виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС вносять до Єдиного державного реєстру транспортних засобів інформацію про обмеження державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів і передають наявні документи до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються митному органу, зазначеному в таких документах.
Підставами для зняття зазначених обмежень та скасування державної реєстрації є рішення компетентних органів.
Абзац 5 пункту 40 Порядку №1388 (станом на час складання оскаржуваного висновку) визначає, що державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується:
на підставі документів, що підтверджують установлення факту знищення, підробки або зміни ідентифікаційного номера транспортного засобу, номера двигуна або заміни без відповідного дозволу номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу;
на підставі відомостей про транспортний засіб, що перебуває під дією обтяжень, або у разі подачі документів, інформація в яких не відповідає відомостям відповідних державних реєстрів;
у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу;
на підставі рішення суду;
у разі встановлення факту підроблення митних документів або нездійснення митного оформлення транспортного засобу.
Абзац 5 пункту 40 Порядку №1388 (станом на момент скасування перереєстрації транспортного засобу за позивачем) визначає, що державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується:
на підставі документів, що підтверджують установлення факту знищення, підробки або зміни ідентифікаційного номера транспортного засобу, номера двигуна або заміни без відповідного дозволу номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу;
на підставі відомостей про транспортний засіб, який під час здійснення його державної реєстрації (перереєстрації) або зняття з обліку перебував під дією обтяжень, або у разі подачі документів, інформація в яких не відповідає відомостям відповідних державних реєстрів;
у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу;
на підставі рішення суду;
у разі встановлення факту підроблення митних документів або нездійснення митного оформлення транспортного засобу.
IV. ОЦІНКА СУДУ
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
Згідно з ухвалою Верховного Суду від 7 вересня 2023 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги, яка подана на підставі пунктів 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що комісія Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області за результатами розгляду листа прокурора Офісу Генерального прокурора склала висновок від 1 вересня 2022 року про скасування державної реєстрації транспортного засобу, належного ОСОБА_1 з 2 жовтня 2018 року, і на основі цього висновку відповідна реєстрація була скасована 14 вересня 2022 року.
Підставами для скасування реєстрації транспортного засобу слугували пункт 40 Порядку №1388 і той факт, що на момент перереєстрації (2 жовтня 2018 року) транспортний засіб перебував під дією обтяження згідно з судовим рішенням від 10 серпня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні.
Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що оскаржені рішення й дії відповідача є правомірними, а скасування реєстрації автомобіля за позивачем є пропорційним заходом.
У касаційній скарзі представниця позивача поставила під сумнів обґрунтованість цього висновку судів попередніх інстанцій, мотивуючи тим, що суди неправильно застосували норми Порядку №1388 та порушили норми процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, а також надаючи оцінку правильності застосування судами першої й апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд виходить із такого.
Абзац 3 пункту 15 Порядку №1388 (у редакції на момент перереєстрації транспортного засобу за позивачем 2 жовтня 2018 року) установлював, що у разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.
Абзаци 1, 2 пункту 41 Порядку №1388 передбачали, що забороняється перереєстрація на нового власника транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі МВС є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного виконавця.
Перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.
Абзац 5 пункту 40 Порядку №1388 (станом на час складання оскаржуваного висновку 1 вересня 2022 року) визначав, що державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується:
на підставі документів, що підтверджують установлення факту знищення, підробки або зміни ідентифікаційного номера транспортного засобу, номера двигуна або заміни без відповідного дозволу номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу;
на підставі відомостей про транспортний засіб, що перебуває під дією обтяжень, або у разі подачі документів, інформація в яких не відповідає відомостям відповідних державних реєстрів;
у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу;
на підставі рішення суду;
у разі встановлення факту підроблення митних документів або нездійснення митного оформлення транспортного засобу.
Тлумачення наведених приписів пункту 40 Порядку №1388 у контексті правових підстав для скасування державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу у разі виявлення факту перебування його під дією обтяження дозволяє дійти висновку, що ці приписи установлювали загальне правило про заборону перереєстрації на нового власника транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження. 
Винятками із цього правила були письмова згода обтяжувача (заставодержателя) та випадки переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.
У разі наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження транспортного засобу, уповноважені особи сервісних центрів МВС не проводять його перереєстрацію, а якщо такий факт встановлено у період експлуатації транспортного засобу після його перереєстрації, відповідно до абзацу 5 пункту 40 Порядку №1388 скасовують цю перереєстрацію.
Суди попередніх інстанцій встановили та матеріали справи підтверджують, що 10 серпня 2018 року Печерський районним суд міста Києва наклав арешт на транспортний засіб із VIN-кодом НОМЕР_2 , із забороною проведення реєстраційних дій щодо реєстрації, перереєстрації в сервісних центрах МВС (справа №757/39201/18-к).
29 вересня 2018 року в ТСЦ 0741 РСЦ МВС у Волинській області була проведена перереєстрація автомобіля MAN, модель TGA 26.43, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 на ОСОБА_2 . За транспортним засобом закріплено номерний знак НОМЕР_7 , а власнику видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 . 
2 жовтня 2018 року у ТСЦ 5641 РСЦ МВС в Рівненській області була проведена перереєстрація вказаного транспортного засобу на ОСОБА_1 , який придбав автомобіль згідно договору купівлі-продажу №6726/18/021907 від 2 жовтня 2018 року, виданого ТОВ «М.Л.В. Груп». За транспортним засобом закріплено номерний знак НОМЕР_4 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .
Документи, на підставі яких було прийняте рішення про перереєстрацію зазначеного транспортного засобу в ТСЦ 5641, знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання відповідно до акту від 13 січня 2022 року.
Експертне дослідження зазначеного транспортного засобу і реєстраційних документів під час реєстрації транспортного засобу у ТСЦ 5641 за заявою власника 2 жовтня 2018 року фахівці Рівненського НДЕКЦ МВС не проводили.
Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №79672846, сформований 3 серпня 2022 року членом комісії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області під час проведення перевірки, підтверджує наявність обтяження на транспортний засіб із VIN-кодом НОМЕР_2 , позаяк 16 серпня 2018 року за №17032917 реєстратор Державного підприємства «Національні інформаційні системи» філія міста Києва та Київської області Леонова О.Д. зареєструвала публічне обтяження, документ-підстава: ухвала Печерського районного суду міста Києва, №757/39201/18-к, видана 10 серпня 2018 року.
З установлених обставин справи вбачається, що арешт транспортного засобу був застосований у якості заходу забезпечення кримінального провадження, котре стосується розслідування випадків зловживань і порушень, допущених під час ввезення в Україну транспортних засобів, їхнього переобладнання та реєстрації в сервісних центрах МВС.
Обставин справи свідчать і сторони не заперечують того факту, що під час перереєстрації транспортного засобу за позивачем 2 жовтня 2018 року письмової згоди обтяжувача (заставодержателя) не було і перехід права власності на транспортний засіб не здійснювався у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.
Враховуючи наведені норми Порядку №1388 та обставини державної реєстрації транспортного засобу за позивачем, Верховний Суд констатує обґрунтованість висновку Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області про те, що перереєстрація транспортного засобу за ОСОБА_1 2 жовтня 2018 року відбулася під час перебування транспортного засобу під дією обтяження, а відтак дії сервісного центру щодо скасування державної реєстрації зазначеного транспортного засобу є правомірними.
Одночасно з цим, Суд відхиляє довід касаційної скарги про те, що за правилами пункту 40 Порядку №1388 підставою для скасування державної реєстрації транспортного засобу може слугувати лише судове рішення за результатом розгляду кримінального провадження, у якому встановлений факт підробки (фіктивності) документів, на підставі яких був зареєстрований автомобіль.
У цьому контексті Суд зауважує, що пункт 40 Порядку №1388 передбачає кілька підстав для скасування державної реєстрації транспортного засобу, зокрема, виявлення факту підробки (фіктивності) документів, на основі яких був перереєстрований транспортний засіб.
Однак у випадку позивача подібний факт не слугував підставою для скасування державної реєстрації транспортного засобу. Тому відсутність судового рішення за результатом розгляду кримінального провадження не впливає на можливість застосування пункт 40 Порядку №1388, коли наявні відомості про перебування транспортного засобу під дією обтяження на час його перереєстрації.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.
Доводи касаційної скарги про неврахуванням судами першої й апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 12 листопада 2019 року у справі №803/64/18, від 5 грудня 2019 року у справі №161/18700/17, від 17 квітня 2020 року у справі №140/1315/19,  Суд відхиляє з огляду на таке. 
У перелічених справах підставами для скасування реєстрації транспортних засобів за позивачами слугували виявлені факти їхньої реєстрації (перереєстрації) на підставі сертифікатів відповідності, виданих суб`єктами, які не входили до переліку органів, які уповноважені на виконання відповідних робіт. 
У справах №803/64/18, №161/18700/17 Верховний Суд залишив без змін судові рішення, які були ухвалені на користь позивачів, а справа №140/1315/19 була направлена на новий розгляд через неповне з`ясування судами обставин справи.
Приймаючи постанови у перелічених справах, Верховний Суд врахував ті обставини, що на момент перереєстрації транспортних засобів органи сертифікації не входили до переліку уповноважених суб`єктів, які можуть виконувати відповідні роботи. 
Одночасно з цим, Суд також урахував низку інших обставини про те, що: реєстрація була скасована за відсутності документів, які засвідчують факт реєстрації (перереєстрації) саме за фіктивними чи підробленими документами; скасована реєстрація не була первинною; порушення порядку реєстрації транспортного засобу допущено спеціалістом сервісного центру. 
На тлі сукупності указаних обставин, які були у справах №803/64/18, №161/18700/17, №140/1315/19, Суд зазначив, що помилка державного органу при первинній реєстрації транспортного засобу не може порушувати право нового власника транспортного засобу, на якого останній перереєстрований, на користування та розпорядження належним йому майном.
У цьому контексті колегія суддів зауважує, що жодна з указаних справ не була пов`язана з наявністю обставин перебування транспортного засобу на час його перереєстрації під дією обтяження, застосованого на підставі ухвали суду про арешт майна у кримінальному провадженні. Натомість у справі, яка переглядається, такі обставини є. 
У випадку ОСОБА_1 фактична й нормативна підстави для скасування реєстрації транспортного засобу є відмінною, від тих, що мали місце у справах №803/64/18, №161/18700/17, №140/1315/19. 
Висновки Верховного Суду у вказаних справах ґрунтувалися на фактичних обставинах і відповідних їм правовідносинах, які сутнісно відрізняються від тих, які наявні у цій справі, а також на іншому (відмінному) правовому регулюванні щодо підстав скасування державної реєстрації транспортних засобів.
Отже, обставини справи, вага фактів і спірні правовідносини у справі, яка переглядається, не є подібними до тих, що мали місце у перелічених справах. Відтак висновки, на які послалася скаржниця, не є релевантними до спірних правовідносин у цій справі.
Доводи касаційної скарги про порушення реєстратором сервісного центру приписів пунктів 15, 40 Порядку №1388, допущення ним перереєстрації обтяженого транспортного засобу та наявність попередніх його перереєстрації, Суд відхиляє з тих міркувань, що такі обставини не перешкоджають застосуванню абзацу 5 пункту 40 Порядку №1388 для скасування реєстрації транспортного засобу, який був перереєстрований на нового власника всупереч дії обтяження й за відсутності на це згоди обтяжувача (заставодержателя). Як слушно вказали суди попередніх інстанцій, такий підхід до правозастосування є виправданим і відповідає суспільному інтересу, позаяк сприяє протидії зловживанням та злочинності в Україні.
Довід касаційної скарги про перегляд кримінальним судом режиму арешту майна та його полегшення у спосіб надання можливості користуватися транспортним засобом не спростовує тих фактів, що цей автомобіль був перереєстрований під час дії обтяження і що таке обтяження є чинним.
Довід касаційної скарги про скасування державної реєстрації по спливу чотирьох років з моменту її проведення у жовтні 2018 року Суд оцінює критично й під тим кутом, що позивач був обізнаний з наявністю обтяження транспортного засобу задовго до скасування його реєстрації у вересні 2022 року. Про це свідчать аргументи, викладені у позовній заяві, про вилучення поліцією автомобіля у січні 2020 року та ініціювання питання про перегляд його арешту у вересні 2021 року. У такому випадку існували підстави для скасування реєстрації транспортного засобу задовго як це сталося, тож вчинення такої дії у вересні 2022 року не може вважатися несподіванкою та не свідчить про непропорційність втручання у права позивача. 
Довід касаційної скарги про те, що лист прокурора не є рішенням компетентного органу, який слугує підставою для скасування державної реєстрації, Суд вважає таким, що не корелюється та не пов`язаний зі спірними правовідносинами. Адже про рішення компетентних органів, які є підставами для зняття обмежень та скасування державної реєстрації, мова йшла в абзаці 4 пункту 40 Порядку №1388 у його взаємозвязку з абзацом 3 цього ж пункту Порядку та в контексті виявлення фактів підробки документів. Втім такі факти у цій справі відсутні, а відтак зазначені норми не є релевантними до спірних правовідносин і тлумачити їх немає підстав.
Доводи касаційної скарги про помилкове недослідження судами першої й апеляційної інстанції доказу - висновку експертного дослідження від 22 вересня 2022 року, проведеного на замовлення позивача, про незмінність ідентифікаційного номера, номера шасі та номера двигуна автомобіля, та не встановлення судами обставин відсутності зв`язку між ввезеною рамою вантажного автомобіля та транспортним засобом, придбаним позивачем в Україні, - Суд відхиляє з тих міркувань, що зазначені доказ і обставини не стосуються предмету доказування у справі, яка переглядається, позаяк реєстрації автомобіля була скасована з підстави його обтяження, а не підробки ідентифікаційних даних транспортного засобу. Тому недослідження вказаного доказу й обставин не призвело до неповноти судового розгляду і не вплинуло та не могло вплинути на правильність вирішення цієї адміністративної справи.
Також не стосується предмету спору в цій адміністративній справі довід касаційної скарги про надмірну тривалість і неефективність кримінального провадження, у якому був накладений арешт на транспортний засіб. 
Зазначені доводи загалом стосуються обставин кримінального провадження і пов`язаного з ним предмету доказування, а тому не впливають на правильність вирішення судами цього публічно-правового спору про правомірність оскаржених висновку й дій відповідача.
При наявності кримінального провадження, арешту транспортного засобу як заходу забезпечення кримінального провадження та його перереєстрації під час дії обтяження суди першої й апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про те, що скасування перереєстрації транспортного засобу є пропорційним заходом.
Довід касаційної скарги про допущення судами процесуальної помилки внаслідок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження є необґрунтованим з огляду на таке.
У цьому аспекті скарги Суд зауважує, що за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).
Ця справа не належить до категорії тих, які мають розглядатись виключно за правилами загального позовного провадження у значенні згаданих статей, а отже, вона може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. 
Зрештою Суд зауважує, що позивач у позовній заяві не заявляв клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, не робив застережень щодо виклику сторін та не вказував відомостей про вартість транспортного засобу.
Стосовно доводу касаційної скарги про порушення судом першої інстанції процесуальних правил у зв`язку з розглядом справи без надання позивачу часу на подачу відповіді на відзив і доказів, то Суд звертає увагу на таке.
Суд першої інстанції в ухвалі від 2 березня 2023 року про відкриття провадження у справі установив сторонам строки для подачі відзиву (15 днів), відповіді на відзив та заперечення (по 5 днів).
Відповідач подав відзив 23 березня 2023 року і до суду цей документ надійшов 28 березня 2023 року.
31 березня 2023 року суд першої інстанції ухвалив рішення по суті спору.
У справі відсутні докази щодо дати вручення позивачу відзиву. Відповідь на відзив теж відсутня.  
За формальними ознаками скаржниця має рацію в тому, що суд першої інстанції мав би зачекати з розглядом справи, надавши позивачу можливість подати відповідь на відзив.
Одночасно з цим, приписи частини другої статті 350 КАС України передбачають, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
У цьому контексті Суд враховує, що позивач, подаючи позовну заяву до суду, не висловлював будь-якої позиції щодо порядку розгляду справи й не вказував, що має намір подати додаткові докази. У суді апеляційної інстанції позивач не подавав нових доказів щодо предмету спору. У касаційній скарзі нічого не зазначено з приводу того, про які докази може йти мова. Зрештою ця справа була допущена до перегляду в апеляційному й касаційному судах.
З урахуванням сукупності цих обставин Суд вважає, що недотримання судом першої інстанції строку для подачі позивачем відповіді на відзив не впливає на правильність вирішення справи по суті, а тому не є підставою для скасування оскаржуваних рішень.
На підставі викладеного Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка. Суди попередніх інстанцій під час вирішення спірного питання не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої й апеляційної інстанції та не дають підстав для скасування чи зміни рішень, які оскаржуються.
Згідно з приписами статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин і висновків касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення необхідно залишити без змін.
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представниці позивача ОСОБА_1 - адвокатки Артерчук Лілії Володимирівни залишити без задоволення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

……………………………….

……………………………….

……………………………..
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду