УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

12 січня 2024 року 

м. Київ

справа № 280/5883/22
адміністративне провадження № К/990/879/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Чиркіна С.М.,  Шарапи В.М., 

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року (суддя Максименко Л.Я.) та
постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року (колегія у складі суддів Шлай А.В., Прокопчук Т.С., Кругового О.О.)
у справі № 280/5883/22
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області, Державної фіскальної служби України, 
третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії. 

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області (далі - ГУ ДФС в Запорізькій області), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), просив:
-          визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Запорізькій області та ДФС України щодо відмови зарахувати до вислуги років, обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій, час роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 до 17.12.2003;
-          зобов`язати ГУ ДФС у Запорізькій області та ДФС України зарахувати до вислуги років, обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій, час роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 до 17.12.2003;
-          зобов`язати ГУ ДФС у Запорізькій області та ДФС України внести зміни до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 19.04.2021 № 48-о, в якому зарахувати до вислуги років, обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій, час роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 до 17.12.2003;
-          зобов`язати ГУ ДФС у Запорізькій області та ДФС України здійснити нарахування та виплату надбавки за вислугу років, починаючи з 18.12.2003 з врахуванням у вислугу років у календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 до 17.12.2003, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 18.12.2003, з врахуванням у вислугу років у календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 до 17.12.2003;
-          зобов`язати ГУ ДФС у Запорізькій області та ДФС України підготувати (прийняти) та надати до Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області оновлений грошовий атестат відповідно до ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням в процентній надбавці за вислугу років часу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 до 17.12.2003.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 13.12.2022, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2023, задовольнив позов.

У липні 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження, просив замінити ГУ ДФС у Запорізькій області на Кабінет Міністрів України у частині виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2022 щодо здійснення перерахунку та виплати йому надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з врахуванням до вислуги років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 до 17.12.2003.

Запорізький окружний адміністративний суд ухвалою від 10.08.2023, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023, відмовив у задоволенні заяви. 

05.01.2024 ОСОБА_1 в електронній формі подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10.08.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023, задовольнити заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Частиною 2 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову та ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмова у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмова у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмова в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміна сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) ч. 1 ст. 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Зазначений перелік ухвал суду першої інстанції, наведений у ч. 2 ст. 328 КАС України, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

ОСОБА_1 оскаржує постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023, прийняту за результатами перегляду ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 10.08.2023 про відмову у задоволенні заяви, поданої відповідно до  ст. 379 КАС України.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а також постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду не включена до переліку судових рішень, передбачених ч. 2 ст. 328 КАС України, тому не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Аналогічна правова позиція щодо неможливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження після її перегляду в апеляційному порядку відповідно до ч. 2 ст. 328 КАС України, висловлена в ухвалах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 420/6333/19, від 04.11.2020 у справі № 805/2819/18-а, від 18.05.2022 у справі № 480/3717/21, від 13.05.2022 у справі № 480/1370/21, від 01.02.2023 у справі № 815/953/14, від 06.04.2023 у справі № 480/3179/21, від 06.04.2023 у справі                                 № 480/2908/21, від 10.05.2023 у справі № 420/11049/20, від 22.05.2023 у справі № 200/6540/21, від 30.05.2023 у справі № 480/5885/21, від 19.06.2023 у справі № 480/3657/21, від 14.08.2023 у справі № 480/3618/21 та від 13.11.2023 у справі № 300/3178/20.

Між тим, суд апеляційної інстанції у резолютивній частині постанови від 06.12.2023 помилково роз`яснив учасникам справи, що таке судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку.

За викладених обставин, ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України.

Керуючись ст. 333 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року у справі                № 280/5883/22.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              С.М. Чиркін

Суддя                                                                                                              В.М. Шарапа