ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/14602/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 року (суддя Захарчук-Борисенко Н.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 29.08.2023 року) у адміністративній справі №160/14602/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та скасування, зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах, суд – 

в с т а н о в и в:
          У червні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі по тексту – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач 2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 №047050022709 від 07.06.2023 року про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язати відповідача 2 призначити та виплатити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020, починаючи з 31.05.2023 року.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення №047050022709 від 07.06.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, починаючи з 31.05.2023 року.
          З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що рішенням від 07.06.023 року №047050022709 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що для призначення пенсії визначено пенсійний вік 55 років, якого ОСОБА_1 на дату звернення не набула.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішенням №047050022709 від 07.06.2023 року відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту у зв`язку з недосягненням необхідного віку – 55 років. Станом на момент звернення до пенсійного органу з заявою ОСОБА_1 виповнилось 50 років. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Суд зазначив, що після набуття чинності нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правила призначення пенсій водіям міського транспорту регламентувались п. з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та існував до набрання чинності нормами Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII (11.10.2017 року), яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» був доповнений, зокрема, ст.114, згідно з п.8 ч.2 якої, на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років. Суд вказав, що з 01.10.2017 року правила призначення пільгової пенсії почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п. з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII та п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII. Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 визнано неконституційними ст.13, ч.2 ст.14, пункти б-г ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII. Відповідно до п.3 резолютивної частини Рішення застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, пункти б- г ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII. Суд зазначив, що з 23.01.2020 року в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пільгових пенсій, а саме: п. з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 та п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII. Суд врахував, що відповідно п. з ст.13 Закону України з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020) ОСОБА_1 при наявності страхового стажу більше 31 року та пільгового стажу 23 роки 11 місяців 13 днів, має право на пільгову пенсію при досягненні 50 років. Суд вважав, що перевагу слід віддати саме тому закону, який у застосуванні найбільш сприятливий для ОСОБА_1 . Оскільки з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернулася 31.05.2023 року, то пенсія повинна бути призначена їй саме з цієї дати. Суд зазначив, що Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення по суті заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах, відтак відповідальним за опрацювання заяви та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області і саме його рішення оскаржується в судовому порядку, відтак на останньою має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав ОСОБА_1 .
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.05.2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою  про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як водіям міського пасажирського транспорту відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».
Встановлено, що заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та рішенням від 07.06.2023 року №047050022709, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) у зв`язку відсутністю необхідного віку – 55 років, який дає право на призначення цього виду пенсії.
Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.06.2023 року №047050022709, згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення (31.05.2023 року) становить 31 рік 03 місяці, 07 днів, стаж водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) – 23 роки, 11 місяців, 13 днів. до загального та пільгового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу. Відмова у призначенні пенсії за віком на пільгових умова обґрунтована недосягненням необхідного віку – 55 років відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд апеляційної інстанції враховує, що не є спірними страховий стаж ОСОБА_1 – 31 рік, 03 місяці, 07 днів та пільговий стаж водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) – 23 роки, 11 місяців, 13 днів.
Відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії   міського  пасажирського  транспорту   (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і  великовагових  автомобілів,  зайнятих  у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки – після досягнення 55 років і при  стажі  роботи  25 років, в тому числі на зазначеній  роботі  не  менше  12  років  6 місяців; жінки - після досягнення 50  років  і  при  стажі  роботи  20  років, в  тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Встановлено, що Законом України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (набрав чинності 01.04.2015 року) до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» були внесені зміни, згідно яких водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Тобто вказаним Законом було збільшено для жінок, зокрема, пенсійний вік – з 50 років до 55 років.
Відповідно Законом України від 03.10.2017 року №2148-VIII ( набрав чинності 11.10.2017 року) Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було доповнено ст.114, згідно з п.8 ч.2 якої, на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Отже, з 01.10.2017 року п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регулювалися питання призначення пенсії водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), згідно яких, однією з умов призначення цього виду пенсії, зокрема для жінок, досягнення ними пенсійного віку – 55 років.
Встановлено, що Рішенням Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 визнано неконституційними ст.13, ч.2 т.14, пункти б- г ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII. Застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, пункти б-г ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII.
Отже, з 23.01.2020 року існують Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пільгових пенсій, зокрема, водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), а саме: п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-рп/2020 та п.8 ч2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII. Зокрема ці Закони мають розбіжності щодо пенсійного віку для жінок.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, пенсійний орган був зобов`язаний застосувати п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-рп/2020, як більш сприятливий для неї. 
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в донецькій області від 07.06.2023 року №047050022709 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-рп/2020, є незаконним та підлягає скасуванню. Судом першої інстанції вірно вибраний спосіб захисту порушеного права щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-рп/2020 з дати звернення 31.05.2023 року, оскільки, саме цим пенсійним органом допущено порушення прав ОСОБА_1 при вирішенні питання про призначення пенсії. 
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 року у адміністративній справі №160/14602/23 – залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова