УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/6836/22 Головуючий у 1-й інст. Янчук Н. П. 
Категорія ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Примака В.М., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 16 грудня 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 16 грудня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та згідно ст. 22 КУпАП, звільнено ОСОБА_2 від відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Тією ж постановою справи № 296/6836/22 та № 296/6838/22 об`єднано та присвоєно номер № 296/6836/22.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. На обґрунтування зазначив, що вищевказаних дій не вчиняв. Копія протоколу йому не надавалась, права не роз`яснювалися, справа розглянута упереджено та необ`єктивно. Зазначив що норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому дії правопорушника мали бути зазначені у протоколі. Зміст наслідків спричинення шкоди фізичному та психічному здоров`ю не розкрито та не доведено. Рапорти працівників поліції не можуть вважатися достатніми доказами, а протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом.
Також вказав, що колишня дружина ОСОБА_1 забрала його речі, захопила його житло та позбавила можливості спілкування із сином. Неодноразові її звернення до правоохоронних органів щодо вчинення ним насильства в сім`ї є завідомо неправдивими, а поведінка – неадекватна, сварлива, деструктивна, провокаційна.
Вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення – недоведена з урахуванням й того, що у постанові невірно зазначено його прізвище « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_3 ».
Одночасно скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що у судовому засіданні 16 грудня 2022 року присутній не був, про розгляд справи не повідомлявся, копію оскаржуваної постанови отримав від адвоката 01 лютого 2024 року, апеляційну скаргу подав 05 лютого 2024 року. На підставі викладеного вважає, що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, перевіривши доводи захисника, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
В судовому засіданні захисник – адвокат Примак В.М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; потерпіла ОСОБА_1 апеляційну скаргу просила залишити без задоволення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 618400 від 02 жовтня 2022 року ОСОБА_2 02 жовтня 2022 року о 17-30 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , ображав словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, своїми діями спричинив шкоду психологічному здоров`ю дружини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України. Потерпілою у протоколі зазначено – ОСОБА_1 . Від підпису протоколу ОСОБА_2 відмовився (а.с. 1).
Довідкою та рапортом інспектора СПДН ВП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Хрустицького В. від 02 жовтня 2022 року, обставини викладені у протоколі підтвердились (а.с. 2, 6).
Згідно рапорту від 02 жовтня 2022 року на службу 102 ОСОБА_1 повідомила про вчинення щодо неї домашнього фізичного насильства, кривдником зазначила ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3).
Також згідно протоколу та пояснень ОСОБА_1 від 02 жовтня 2022 року, остання заявила про застосування заходів до її чоловіка ОСОБА_2 у зв`язку із постійними погрозами фізичної розправи, образами та психологічним тиском (а.с. 4,5).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ГП № 123684 від 05 жовтня 2022 року ОСОБА_2 05 жовтня 2022 року о 19-10 год., знаходячись за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, учинив стосовно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображав її нецензурною лайкою, погрожував, чим завдав їй психологічних страждань, унаслідок чого могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України. Потерпілою у протоколі зазначено – ОСОБА_1 . Від підпису протоколу ОСОБА_2 відмовився. 
Обставини викладені у протоколі підтверджуються рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Пакляченка С. (а.с. 14).
Також згідно заяви та пояснень ОСОБА_1 від 05 жовтня 2022 року, остання заявила про застосування заходів до її чоловіка ОСОБА_2 у зв`язку із постійними психологічним тиском, образами та погрозами, здійсненими у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 15, 16).
Поліцейськими проведено оцінку ризиків вчинення домашнього насильства та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 серії АА № 160764 від 05 жовтня 2022 року (а.с. 12, 13, 18).
На думку апеляційного суду докази, які містяться у справі, доводять наявність в діях  ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.
Диспозиція частини першої ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Аналіз наведених вище норм свідчить, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.
Разом з тим, розглядаючи справу, суддя районного суду припустився порушення норм процесуального права, які унеможливлюють прийняття законного рішення в суді апеляційної інстанції без скасування постанови, а саме: розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП.
Відповідно до змісту статті 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.
Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином не дотримані, оскільки як вбачається зі змісту постанови, суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_2 , при цьому в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про виклик в судове засідання учасників справи. 
Також апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи скаржника щодо невірного зазначення його прізвища « ОСОБА_3 », замість вірного « ОСОБА_3 », що підтверджується долученою копією паспорта скаржника та узгоджується з протоколами про адміністративні правопорушення (а.с. 1, 10, 47). Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 283 КУпАП фактично виніс постанову за матеріалами щодо ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП іншої особи, що на думку апеляційного суду також є підставою для скасування постанови районного суду.
Крім того вказана постанова не містить посилання на дослідження районним судом інших доказів, крім протоколів про адміністративне правопорушення, які досліджені апеляційним суд. 
За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_2 02 жовтня 2022 року о 17-30 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , ображав словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, своїми діями спричинив шкоду психологічному здоров`ю дружини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України; ОСОБА_2 05 жовтня 2022 року о 19-10 год., знаходячись за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, учинив стосовно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображав її нецензурною лайкою, погрожував, чим завдав їй психологічних страждань, унаслідок чого могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.
Разом з тим, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з вимогами   ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП,  може бути накладено протягом 3 місяців з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніше як через 3 місяці з дня його виявлення.
Оскільки правопорушення мало місце 02 жовтня 2022 року та 05 жовтня 2022 року, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, яким були встановлені обставини справи після скасування рішення суду першої інстанції - передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв`язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
       ПОСТАНОВИВ:        
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду міста Житомира від 16 грудня 2022 року.
Апеляційну скаргу   ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову судді Корольовського районного суду міста Житомира від 16 грудня 2022 року скасувати.
Справи № 296/6836/22 та № 296/6838/22 об`єднати в одне провадження. 
Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                    Н.Й. Григорусь