ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 березня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/2695/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ярош А.І.,
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
за участю представників учасників справи:
від Товариства з обмеженою відповідальністю “Кріоін Інжинірінг”: Кушнір В.В.,
від Громадської організації “Народне Бюро Розслідування”: Мусієнко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Кріоін Інжинірінг”
на рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 року, суддя в І інстанції Шаратов Ю.А., повний текст якого складено 24.11.2023 в м. Одесі
у справі: №916/2695/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Кріоін Інжинірінг”
до відповідача: Громадської організації “Народне Бюро Розслідування”
про захист ділової репутації

В С Т А Н О В И В:

В червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кріоін Інжинірінг» (далі – Позивач, ТОВ «Кріоін Інжинірінг») звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Громадської організації «Народне Бюро Розслідувань» (далі – відповідач, ГО «Народне Бюро Розслідувань»), в якій просив суд:
1) визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право  та недоторканість ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріоін Інжинірінг» інформацію, яка розміщена 12 травня 2023 року Громадською організацією «Народне Бюро Розслідувань» на сайті www.facebook.com, та доступна за посиланням: https://www.facebook.com/NarodnoeBuro/posts/pfbidORpmjL9nCXrWhWbPrxzkHlvzkpAlx4g8q7TU8FJvonbAaxHEzy9fquCi6W2xouxUml - а саме: «Березень 2023 р. СБУ у м. Одесі було викрито компанію, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів -  ТОВ «Кріоін Інжинірінг». Вище вказане підприємство є унікальним оскільки може доводити очистку інертних газів до понад 99,999%. Проте у такий важкий для країни період ТОВ «Кріоін Інжинірінг» вирішило перейти на бік ворога та продавати ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф, зокрема інертний газ високої очистки використовуються для здійснення масових ракетних атак на мирні міста нашої країни»;
2) визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право та недоторканість ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріоін Інжинірінг» інформацію, яка розміщена 25 травня 2023 року Громадською організацією «Народне Бюро Розслідувань» на сайті - www.facebook.com, та доступна за посиланням: https://www.facebook.com/NarodnoeBuro/posts/pfbidORpmiL9nCXrWhWbPrxzkH1vzkpА1х4g8q7ТU8FJvonbAaxHEzy9fquCi6W2xouxUml - а саме: «У березні 2023 року під час найактивнішої фази повномасштабного вторгнення рф на територію України Службою безпеки України було викрито у м. Одесі компанію, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів - ТОВ «Кріоін Інжинірінг» (Код ЄДРПОУ 39032768). Підприємство може виробляти інертні гази дуже високої частоти, ТОВ вирішило перейти на бік ворога та продавати ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово - промисловому комплексі рф. Зокрема високочистий інертний газ використовується для виробництва комплектуючих ракетного комплексу «Іскандер-М». Саме ними агресор проводить масові ракетні атаки по мирним містам нашої країни”.
3) визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право та недоторканість ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріоін Інжинірінг» інформацію, яка розміщена 18 червня 2023 року Громадською організацією «Народне Бюро Розслідувань» на сайті www.facebook.com, та доступна за посиланням: https://www.facebook.com/NarodnoeBuro/posts/pfbid034C4e3xdCRSunlQqxhiaYcHQq2p7ruPWTn6cVr6XAszxDsUCtzDrwcwiaexw6aaGwl, а саме – «Нагадаємо, у березні 2023 року СБУ було викрито у м. Одесі компанію, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів - ТОВ «Кріоін Інжинірінг» (Код ЄДРПОУ 39032768). Підприємство, яке виробляло інертні гази дуже високої частоти, вирішило перейти на бік ворога та продавати ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф. Зокрема високочистий інертний газ використовується для виробництва комплектуючих ракетного комплексу «Іскандер-М». Саме ними агресор проводить масові ракетні атаки по мирним містам нашої країни»;
4) визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право та недоторканість ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріоін Інжинірінг» інформації, яка розміщена 21 червня 2023 року Громадською організацією “Народне Бюро Розслідувань” на сайті www.facebook.com, та доступна за посиланням: https://www.facebook.com/NarodnoeBuro/posts/pfbidQFRipkVHd2VeH9qSuuBVU5GKUqSwdy83rQ L1а6у1Ed7aMiCC5VsNE9ywG1x6iEwmql, а саме - “У березні 2023 р. СБУ було викрито у м. Одеса компанію, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів - ТОВ «Кріоін Інжинірінг» Код ЄДРПОУ 39032768. Українське підприємство може доводити очистку інертних газів до понад 90%. Дане ТОВ вирішило перейти на бік ворога та продавати інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф. Інертний газ високої очистки використовується для виробництва комплектуючих ракетного комплексу «Іскандер-М», якими здійснюються масові ракетні атаки на мірні міста нашої країни. Звертаємо Вашу увагу на наявність пособників ворога, які розташовані на території нашої держави та своїми діями сприяють країні агресору у вчиненні дій терористичного характеру по відношенню до наших громадян. Просимо Вас вчинити дії в межах Вашої компетенції щодо розслідування даної ситуації та притягнення винних осіб до відповідальності. Після початку вторгнення активи компанії були перепродані кіпрській компанії   ЕС ДЖІСПЕШАЛ ГЕЙЗЕЗ ТОЕЙДІНГ ЛТД, задля відведення підозр управляти найнятий український менеджмент/фактично власниками є громадяни РФ. Вивезення сировини відбувалося через комерційні структури на Близькому Сході, подальшому посередник.»;
5) зобов`язати Громадську організацію «Народне Бюро Розслідувань» протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену недостовірну інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю «Кріоін Інжинірінг» шляхом публікації тексту вступної та резолютивної частин судового рішення у цій справі таким самим шрифтом як і спростовувана інформація, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком «Спростування недостовірної інформації щодо Товариства з обмежено відповідальністю «Кріоін Інжинірінг»» на інтернет (веб) - сторінці відповідача на сайті https://www.facebook.com/NarodnoeBuro в розділах «Дописи» та «Світлини».
На обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначив, що   інформацію було поширено до широких верств населення, під вказаними вище публікаціями, міститься велика кількість переглядів, перепоширювань, оціночних символів тощо. Поширена інформація стосується конкретної юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріоін Інжинірінг», оскільки містить фактичні твердження про перехід вказаного підприємства на сторону країни-агресора - рф, ведення господарських відносин з державою - агресором, вироблення ракет «Іскандер - М» з продукції ТОВ «Кріоін Інжинірінг», переоформлення підприємства на Кіпрську компанію та інше, що не відповідає дійсності. Поширена інформація - є недостовірною. Вказані в публікації дані не є достовірними, жодних торгових операції з країною агресором з 24.02.2022 року  не відбувалось, продукція ТОВ «Кріоін Інжинірінг» не використовується у військовій сфері та з неї не може вироблятись зброя. Інертні гази продаються у вільному доступі як в Україні, так і в інших країнах світу. Розповсюджена інформація містить фактичні твердження про вчинення посадовими особами підприємства тяжких злочинів, що порушує презумпцію невинуватості, а оскільки вказана презумпція підлягає спростуванню виключно в судовому порядку, в межах розгляду справи про кримінальне правопорушення, то тягар доведення обставин достовірності розповсюдженої інформації, покладається на відповідачів. Поширення вищезазначеної інформації, порушило особисте немайнове право позивача - право на недоторканість ділової репутації, що призвело до настання матеріальних збитків.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 у справі №916/2695/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що інформація, яка була поширена ГО   «Народне Бюро Розслідувань» у публікаціях від 12.05.2023, від 15.05.2023,   від 18.06.2023, від 21.06.2023 складається з трьох видів: 1) твердження про факт – викриття Службою безпеки України у березні 2023 року ТОВ «Кріоін Інжинірінг» як компанії, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів та високоточних видів озброєння, зокрема ракет; 2) оціночне судження (думка) самого Відповідача, сформоване на основі повідомлення Служби безпеки України, про рішення Позивача перейти на бік ворога та продавати ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф; 3) загальновідомі обставини ракетних обстрілів державою-агресором території України.
Фактично твердження у публікаціях Відповідача про факт викриття Службою безпеки України у березні 2023 року ТОВ «Кріоін Інжинірінг» як компанії, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів та високоточних видів озброєння стосується дій Служби безпеки України, які підтверджені самим державним органом у інформаційному повідомлені на офіційному веб-сайті.
При цьому, ГО «Народне Бюро Розслідувань» у рамках журналістського розслідування мало можливість зіставити інформацію поширену 23.03.2023 на офіційному веб-сайті Служби безпеки України у мережі Інтернет, де не було зазначено найменування підприємства та його реквізитів, із відомостями, що містяться в ухвалах слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва від 07.04.2023 у справі №761/11865/23 та від 12.04.2023 у справі №761/11932/23, які знаходяться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та дійти висновку про те, що у наведеній публікації йшлося саме про ТОВ «Кріоін Інжинірінг». Адже, відомості які містяться у цих ухвалах є ідентичними обставинам наведеним у вказаній публікації.
Отже поширена Відповідачем інформація про дії Служби безпеки України у зв`язку із діяльністю ТОВ «Кріоін Інжинірінг» відповідає дійсності, тобто є достовірною.
При цьому, у даному випадку не порушуються норми частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 і частини першої статті 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості. Адже в публікаціях Відповідача не йдеться про винуватість конкретної фізичної особи, зокрема, про наявність усіх юридичних ознак складу кримінального правопорушення. А навпаки, вказується на повідомлення про підозру керівництву ТОВ «Кріоін Інжинірінг» у вчинення кримінального правопорушення.
Отже, за відсутності такої обставини юридичного складу правопорушення як   поширення недостовірної інформації, відсутні й підстави для задоволення позову про захист ділової репутації юридичної особи з вимогами про визнання недостовірною, такою, що порушує особисте немайнове право, та її спростування.   
Твердження у публікаціях Відповідача про рішення Позивача перейти на бік ворога та продавати ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф не є висловлюванням, що містить фактичні данні, а є власною суб`єктивною оцінкою (судженням, думкою) зробленою на  підставі раніше вказаних відомостей про дії Служби безпеки України відносно ТОВ «Кріоін Інжинірінг».
При цьому суд взяв до уваги те, що публікації   від 12.05.2023, від 25.05.2023 та від 18.06.2023 зроблені із посиланням на журналістське розслідування. При цьому, публікації від 12.05.2023, від 25.05.2023 фактично містять звернення (запити) в рамках журналістської діяльності до Навчально-наукового інституту холоду кріотехнологій та екоенергетики ім. В.С. Мартиновського, Державної митної служби України та Одеської митниці Держмитслужби. А публікація від 21.06.2023 фактично містить звернення до Голови Одеської обласної державної адміністрації. Окрім того, публікації від 12.05.2023, від 25.05.2023 містять гіперпосилання на державні органи: Офіс Президента України, Кабінет Міністрів України, Верховну Раду України, Офіс Генерального прокурора, Службу безпеки України, Національну поліцію України, НАБУ, Державне бюро розслідувань, Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, що мало б привернути їх увагу до цих повідомлень.
Отже, враховуючи загальний контекст, а саме, наявність російської військової агресії та воєнний стан в Україні, питання співпраці з державою-агресором є чутливими та становлять суспільний інтерес, а тому при порушенні цих питань перед державними органами та установами, заявником (Відповідачем) зроблено саме оціночні судження, яке не містить фактичних даних, є власною критичною оцінкою (ставленням) з емоційним забарвленням подій та дій, що мало на меті привертання особливої уваги для належного реагування.   
Окрім того, Позивачем заявлено вимоги про визнання інформації недостовірною і такою, що порушує особисте немайнове право та недоторканість ділової репутації, а також про зобов`язання її спростувати. Що суперечить нормам частини другої статті 30 Закону України   «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII.
Отже, з огляду на те, що оціночні судження в силу наведених норм закону  не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, відсутні й підстави для задоволення позову про захист ділової репутації юридичної особи з вимогами про визнання недостовірною, такою, що порушує особисте немайнове право, і спростування інформації, яка містить такі судження (думки).     Щодо поширення Відповідачем відомостей про ракетні обстріли державою-агресором території України, суд зазначив, що ці обставини є загальновідомими та неспростованими.   
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.
14.12.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Кріоін Інжинірінг”, в якій останнє просить рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 у справі  №916/2695/23 скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у публікаціях відповідачем не використовувались слова, які б можна було вважати оціночними судженнями та вираженням суб?єктивної думки, наприклад: можливо, мабуть, напевно, може бути, припускаємо, гадаю, тощо, як це вказано у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року у справі №757/29455/16-ц. В публікації СБУ від 23 березня 2023 року відсутні назви будь-яких підприємств. Також, в даній публікації відсутня будь-яка інформація щодо використання інертних газів при виробництві комплектуючих до ракетних комплексів «Іскандер - М», про перехід позивача на бік ворога, про сприяння країні-агресору у вчиненні терористичних дій щодо громадян України, про перепродаж активів кіпрській компанії тощо. У повідомленні СБУ від 23 березня 2023 року відсутні назви та реквізити будь-яких підприємств, натомість відповідач у своїй публікації чітко вказує назву підприємства - ТОВ «КРОІН ІНЖИНІРІНГ». Слід зазначити, що в Одесі існує декілька підприємств, які займаються аналогічною діяльністю, наприклад ТОВ «ІНГАЗ», АТ «ОДЕСАГАЗ». Крім того, з 24 лютого 2022 року ТОВ «КРІОІН ІНЖИНІРІНГ» не здійснювало будь - якої господарської діяльності з контрагентами держави - агресора.
Вказує, що суд першої інстанції без поважних причин не поновив строки та не залучив до матеріалів справи, як доказ, висновок експерта №1039/10/2023 від 03 жовтня 2023 року, хоча висновок експертного товарознавчого дослідження був виготовлений 03.10.2023 року та отриманий 05.10.2023 року, тобто після відкриття провадження по даній справі та проведення підготовчого засідання. Таким чином, просить суд апеляційної інстанції прийняти до розгляду та дослідити зазначений висновок експерта.
Стверджує, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначає, що інформація в публікаціях відповідача кореспондується зі змістом ухвал слідчих суддів від 07 квітня 2023 року про надання дозволу на огляд (справа №761/11865/23) та від 12 квітня 2023 року про передачу доказів на зберігання (справа №761/7964/2023). Однак, в даних ухвалах слідчих суддів відсутня будь-яка інформація, аналогічна тій, що викладена в публікаціях відповідача. Станом на сьогоднішній день, щодо ТОВ «КРІОІН ІНЖИНІРІНГ» його працівників чи засновника не розглядаються судові справи в рамках кримінального судочинства.
До апеляційної скарги додано висновок експерта №1039/10/2023 від 03.10.2023.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Зокрема, відповідач зазначає, що на своїй сторінці в соцмережі Фейсбук продублював інформацію, опубліковану Службою безпеки України, а також інформацію із судових рішень слідчих суддів про те, що Служба безпеки України викрила керівництво ТОВ «Кріоін інжинірінг» на співпраці з країною-агресором. Ця інформація відповідає дійсності, оскільки вона була опублікована Службою безпеки України на власному веб-сайті, а також вона міститься в судових рішеннях слідчих суддів. Разом з тим, у публікаціях відповідача містяться оціночні судження (думки) щодо опублікованої інформації про діяльність ТОВ «Кріоін інжинірінг». Водночас відповідні думки не містять фактичних даних, відповідач лише надав особисту суб?єктивну оцінку обставинам, про які повідомили Служба безпеки України та які висвітлені в рішеннях слідчих суддів.
Додатково зазначив, що висновок експерта є неналежними доказом, оскільки він не встановлює жодних обставин, які входять в предмет доказування у цьому спорі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Кріоін Інжинірінг” на рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 у справі  №916/2695/23 та призначено дану справу до розгляду на 12.03.2024 об 11:00.
В судовому засіданні 12.03.2024 представник позивача наполягав на скасуванні рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 у справі  №916/2695/23 та ухваленням нового про задоволення позовних вимог, представник відповідача просив залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Так, скаржником до апеляційної скарги додано висновок експерта №1039/10/2023 від 03 жовтня 2023 року, який в судовому засіданні 12.03.2024 останній просив долучити до матеріалів справи, обгрунтовуючи тим, що суд першої інстанції без поважних причин не поновив строки та не залучив до матеріалів справи, як доказ, висновок експерта №1039/10/2023 від 03 жовтня 2023 року, хоча висновок експертного товарознавчого дослідження був виготовлений 03.10.2023 року та отриманий 05.10.2023 року, тобто після відкриття провадження по даній справі та проведення підготовчого засідання. 
З приводу вказаного клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Кріоін Інжинірінг” про долучення нового доказу в суді апеляційної інстанції, судова колегія вказує таке.
За змістом частин 2 та 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Приписи частини 3 статті 269 ГПК України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".
Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.
Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постановах від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 03.04.2019 у справі №913/317/18 та від 22.05.2019 у справі №5011-15/10488-2012, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи.
Тобто, відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції виключає можливість прийняття апеляційним господарським судом додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України (постанови Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №914/1725/19; від 12.01.2021 у справі №01/1494(14-01/1494); від 15.12.2020 у справі №925/1052/19; від 21.04.2021 у справі №906/1179/20).
Отже, суд апеляційної інстанції має право досліджувати нові докази, але лише якщо неподання таких доказів до суду першої інстанції зумовлене поважними причинами (поважність причин повинен довести скаржник). Вказане положення закріплене законодавцем з метою забезпечення змагальності процесу в суді першої інстанції, де сторони повинні надати всі наявні в них докази, і недопущення зловживання стороною своїми правами.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження.
10.10.2023, тобто після трьох місяців з дня відкриття провадження у даній справі позивачем було подано клопотання про залучення нового доказу, а саме висновку експерта №1039/10/2023 від 03 жовтня 2023 року.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 ГПК  України).
Позивач в порушення ч.4 ст. 80 ГПК  України не повідомив суд першої інстанції про те, що відповідний доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, не зазначив доказ, який не може бути подано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, а також не надав докази, які підтверджують, що особа здійснили всі належні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Отже, судова колегія не вбачає в даному випадку виняткових обставин, з яким законодавство пов`язує можливість прийняття нових доказів в суді апеляційної інстанції.
Таким чином, позивачем в даному випадку не наведено достатнього та належного обґрунтування існування винятковості випадку, з яким пов`язано прийняття під час апеляційного провадження нового доказу, який не був предметом дослідження під час розгляду справи в суді першої інстанції, також заявник не надав доказів неможливості подання до суду першої інстанції клопотання про долучення до матеріалів справи нового доказу з причин, які об`єктивно не залежали від нього.
За таких обставин, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Кріоін Інжинірінг” про долучення до матеріалів справи нового доказу.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 23.03.2023 на офіційному веб-сайті Служби безпеки України у мережі Інтернет за посиланням https://ssu.gov.ua/novyny/sbu-vykryla-odesku-kompaniiu-yaka-postachala-v-rf-syrovynu-dlia-vyrobnytstva-lazernykh-prytsiliv (а.с.66) опубліковано наступну інформацію:  
“СБУ викрила одеську компанію, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів.
Служба безпеки викрила керівництво унікального українського підприємства з Одеси на співпраці з країною-агресором.
Компанія продавала ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф. 
Зокрема, ці гази потрібні у процесі виготовлення лазерних прицілів для ворожих танків та високоточних видів озброєння.
Українське підприємство – унікальне за своїми спроможностями, оскільки може доводити очистку інертних газів до понад 90%. Для прикладу, на території рф місцеві заводи дають лише 60% очистки.
Саме тому ворог намагався зберегти контроль за українською компанією. Для цього у 2022 році фактичні власники установи, які є громадянами рф, формально перепродали її активи кіпрській фірмі та найняли для управління український менеджмент.
Для безперешкодного вивезення сировини замовникам до рф у березні минулого року російські бенефіціари зареєстрували афілійовану комерційну структуру на Близькому Сході.
Саме ця фірма у подальшому закуповувала товар у представників одеського підприємства та переправляла його до росії.
Під час обшуків на виробництві, в офісних приміщеннях та у помешканнях фігурантів виявлено документи із доказами протиправної діяльності.
Наразі керівнику українського підприємства повідомлено про підозру за двома статтями Кримінального кодексу України: ч. 4 ст. 111-1 (колабораційна діяльність); ч. 1 ст. 111-2 (пособництво державі-агресору). 
Тривають слідчі дії для встановлення всіх обставин злочину та притягнення винних до відповідальності.
Розслідування проводили за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора.”.
12.05.2023 Громадською організацією “Народне Бюро Розслідувань” в мережі Інтернет на своїй сторінці на сайті www.facebook.com (а.с.16-а) опубліковано наступну інформацію:  “Березень 2023 р. СБУ у Одесі викрито компанію, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів.
НБР у рамках журналістського розслідування “Інертні гази” звернулося до Навчально - наукового інституту холоду кріотехнологій та екоенергетики ім. В.С. Мартиновського ОНТУ із запитом на надання публічної інформації.
Офіс Президента України Кабінет Міністрів України Верховна Рада України Офіс Генерального прокурора Служба безпеки України Національна поліція України Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України Державне бюро розслідувань НАБУ 
Суть питання....Березень 2023 р. СБУ у м. Одесі було викрито компанію, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів - ТОВ “КРІОІН ІНЖИНІРІНГ”.
Вище вказане підприємство є унікальним оскільки може доводити очистку інертних газів до понад 99,999%. Проте у такий важкий для країни період ТОВ "КРІОІН ІНЖИНІРІНГ" вирішило перейти на бік ворога та продавати ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово промисловому комплексі рф, зокрема інертний газ високої очистки використовуються для здійснення масових ракетних атак на мирні міста нашої країни.
З метою недопущення допомоги державі - агресору у вчиненні ним злочинів проти українців Народне Бюро Розслідувань звернулося задля отримання інформації стосовно діяльності, яка може загрожувати суверенітету та територіальній цілісності України.                               ПРОСИМО: Надати інформацію у відповіді на наступні питання:
1. чи надається Навчально-науковим інститутом холоду, кріотехнологій та екоенергетики ім. В.С. Мартиновського приміщення на підставі договору оренди підприємству, фактично власником якого є громадяни рф - ТОВ "КРІОІН ІНЖИНІРІНГ"?
2. у разі надання інститутом приміщення, надати інформацію щодо умов, на яких відповідний договір було укладено;
3. чи проводилася перебудова орендованого приміщення, зміна несущих конструкцій? Якщо так, чи видавалися відповідні дозвільні документи на такі зміни?
4. інформацію способу оплати та розрахунку орендних платежів між ТОВ та інститутом?
5. надати інформацію щодо способів оплати орендарем комунальних платежів?
6. окремо надати інформацію стосовно розрахунків оплати орендарем за споживання електричної енергії.”. 
25.05.2023 Громадською організацією “Народне Бюро Розслідувань” в мережі Інтернет на своїй сторінці на сайті www.facebook.com (а.с.20) опубліковано наступну інформацію:  “НБР у рамках журналістського розслідування “Інертні гази” звернулося із запитом на надання публічної інформації #24/23 від 24 травня 2023 р. до Державної митної служби України та Одеської митниці Держмитслужби.
У березні 2023 року під час найактивнішої фази повномасштабного вторгнення рф на територію України Службою безпеки України було викрито у м. Одесі компанію, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів - ТОВ "КРІОІН ІНЖИНІРІНГ" (Код ЄДРПОУ 39032768).
Офіс Президента України Кабінет Міністрів України Верховна Рада України Офіс Генерального прокурора Служба безпеки України Національна поліція України НАБУ Державне бюро розслідувань Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України. 
Підприємство може виробляти інертні гази дуже високої частоти, ТОВ вирішило перейти на бік ворога та продавати ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф. Зокрема високочистий інертний газ використовується для виробництва комплектуючих ракетного комплексу “ІСКАНДЕР-М”. Саме ними агресор проводить масові ракетні атаки по мирним містам нашої країни.
За ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 111 КК України (колабораційна діяльність) та ч.1 ст.111 КК України (пособництво державі- агресору) директору ТОВ "КРІОІН ІНЖИНІРІНГ" громадянину України повідомлено про підозру.
З метою недопущення допомоги державі-агресору у вчиненні злочинів проти українців НБР вирішило звернутися до Вас задля отримання інформації стосовно діяльності, яка може загрожувати суверенітету та територіальній цілісності України.  
ПРОСИМО: 1. Надати інформацію щодо обсягів та видів продукції, яка була введена на територію України у митному режимі імпорту на користь ТОВ “КРІОІН ІНЖИНІРІНГ”                    у період з 1 січня по 23 травня 2023 року; 2. Надати інформацію щодо обсягів та видів продукції, яка була вивезена з території України у митному режимі експорту від ТОВ “КРІОІН ІНЖИНІРІНГ” у період з 1 січня по 23 травня 2023 року”. 
18.06.2023 Громадською організацією “Народне Бюро Розслідувань” в мережі Інтернет на своїй сторінці на сайті www.facebook.com (а.с.24-25) опубліковано наступну інформацію:  “НБР продовжує журналістські розслідування про зраду та зрадників... сьогодні “Інертні гази”.
Представляємо вашій увазі відео запуску виробництва неону у московському державному технічному університеті ім. Баумана  яке гадаємо проходило на незаконно вивезеному обладнанні з тимчасово окупованому Маріуполя 
Нагадаємо, у березні 2023 року  СБУ  було викрито у м. Одесі компанію, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів - ТОВ “КРІОІН ІНЖИНІРІНГ” (Код ЄДРПОУ 39032768). 
Підприємство, яке виробляло інертні гази дуже високої частоти, вирішило перейти на бік ворога та продавати ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф. Зокрема високочистий інертний газ використовується для виробництва комплектуючих ракетного комплексу “ІСКАНДЕР-М”. Саме ними агресор проводить масові ракетні атаки по мирним містам нашої країни.
Керівництво ТОВ підозрюється у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 111 КК України (колабораційна діяльність) та ч.1 ст. 111 КК України (пособництво державі-агресору)”. 21.06.2023 Громадською організацією “Народне Бюро Розслідувань” в мережі Інтернет на своїй сторінці на сайті www.facebook.com опубліковано наступну інформацію:   “НБР звернулося до Голови Одеської обласної державної адміністрації Кіпер Олега Олександровича.
Суть звернення...
У березні 2023 р. СБУ було викрито у м. Одеса компанію, яка постачала  в рф сировину для виробництва лазерних прицілів -ТОВ “КРІОІН ІНЖИНІРІНГ” Код ЄДРПОУ 39032768.
Українське підприємство може доводити очистку інертних газів до понад 90%.
Дане ТОВ вирішило перейти на бік ворога та продавати інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф. Інертний газ високої очистки використовується для виробництва комплектуючих ракетного комплексу “ІСКАНДЕР-М”, якими здійснюються масові ракетні атаки на мірні міста нашої країни.
НБР з`ясувало ТОВ “КРІОІН ІНЖИНІРІНГ” розташоване у приміщенні Навчально -наукового інституту холоду, кріотехнологій та екоенергетики імені В.С. Мартиновського ОНТУ, яке є державним навчальним закладом.
Зацікавившись описаною ситуацією, НБР звернулася до ряду державних органів із запитами про надання публічної інформації. До Навчально-наукового інституту холода із запитом про надання інформації стосовно договірних відносин, між закладом та ТОВ.
Також до органів Державної митної служби з запитами про ввезення та вивезення ТОВ певної продукції. Результатів та прямих відповідей на запитання нашою організацією так і не було.
У даному випадку, ключовим є швидке та чітке реагування органів державної влади та повідомлення щодо подібних ситуацій, які несуть у собі великий та небезпечний рівень загрози територіальній цілісності та державному суверенітету.
Звертаємо Вашу увагу на наявність пособників ворога, які розташовані на території нашої держави та своїми діями сприяють країні агресору у вчиненні дій терористичного характеру по відношенню до наших громадян. Просимо Вас вчинити дії в межах Вашої компетенції щодо розслідування даної ситуації та притягнення винних осіб до відповідальності.
Після початку вторгнення активи компанії були перепродані кіпрській компанії ЕС ДЖІСПЕШАЛ ГЕЙЗЕЗ ТОЕЙДІНГ ЛТД, задля відведення підозр управляти найнятий український менеджмент/фактично власниками є громадяни РФ.
Вивезення сировини відбувалося через комерційні структури на Близькому Сході, подальшому посередник. 
За ознаками вчинення директором одеського підприємства ознак кримінального правопорушення передбачених ч.4 ст.111 КК України (колабораційна діяльність) та ч. 1              ст. 111 КК України (пособництво державі агресору).
У зв`язку з Вашим нещодавнім призначенням на посаду НБР вирішила звернутися до Вас як до нового обличчя у лавах органів місцевого самоврядування Одещини, та як до очільника військової адміністрації нашого регіону. ПРОСИМО: Здійснити перевірку законності діяльності ТОВ “КРІОІН ІНЖИНІРІНГ”; Взяти під особистий контроль перевірку діяльності даного підприємства.”. 
ГО “Народне Бюро Розслідувань” визнаються обставини здійснення вказаних публікацій із вищенаведеним змістом.
На думку позивача, вищевказані публікації відповідача викладенні виключно у формі фактів та тверджень, є недостовірними та негативними, а відтак такими, що підлягають спростуванню, що і стало підставою для звернення з відповідною позовною заявою.
Колегія суддів погоджується із  висновками Господарського суду Одеської області про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.
У статті 34 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб (стаття 68 Конституції України).
За змістом частини 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.
Здійснення передбачених статтею 10 Конвенції свобод (зокрема, свободи дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та інш.), пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.
Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, від 07.12.2021 у справі № 905/902/20).
Юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині (частина 1 статті 91 ЦК).
У частині 1 статті 94 ЦК визначено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.
Ділова репутація належить до особистого немайнового блага, яке охороняється цивільним законодавством (частина 1 статті 201 ЦК).
Згідно зі статтею 200 ЦК інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Порядок використання інформації та захисту права на неї встановлюється законом.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.
У статті 5 зазначеного Закону визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 7 Закону України «Про інформацію»).
За змістом частини 1 статті 91 ЦК право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, яка порушує право на ділову репутацію юридичної особи.
Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: 
-поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; 
-поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;
-поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;
-поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Поширенням інформації вважається опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
У статті 30 Закону України «Про інформацію» визначено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень (частина 1). 
Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). 
Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (частина 2).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Тобто, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати (постанова Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 910/10429/18).
При вирішенні питання про визнання поширеної інформації недостовірною, має бути визначено характер такої інформації та з`ясовано, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. У свою чергу, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Ураховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок і поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом (постанова Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №  910/19082/16).
Позивач повинен довести факт поширення недостовірної інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем (такий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17).
Таким чином, з огляду на положення процесуального закону (зокрема статті 236, 237, 267, 270, 282, 301, 315 ГПК) суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги.
За змістом положень статей 14, 269 ГПК передбачено обов`язок господарського суду при здійсненні правосуддя керуватися принципом диспозитивності, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Так, предметом позовом у процесуальному сенсі є звернення позивача до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
Разом із тим, у частині 3 статті 2 ГПК однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За змістом частини 1 статті 73, частин 1, 3 статті 74 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК).
Принцип змагальності (статті 13 ГПК) і принцип рівності сторін (статті 7 ГПК), що пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 ГПК).
Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище, 23.03.2023 на офіційному веб-сайті Служби безпеки України у мережі Інтернет було опубліковано інформацію, в якій, зокрема, зазначено, що СБУ викрила одеську компанію, яка постачала в рф сировину для виробництва лазерних прицілів. Служба безпеки викрила керівництво унікального українського підприємства з Одеси на співпраці з країною-агресором. Компанія продавала ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф. Зокрема, ці гази потрібні у процесі виготовлення лазерних прицілів для ворожих танків та високоточних видів озброєння. Для цього у 2022 році фактичні власники установи, які є громадянами рф, формально перепродали її активи кіпрській фірмі та найняли для управління український менеджмент. Для безперешкодного вивезення сировини замовникам до рф у березні минулого року російські бенефіціари зареєстрували афілійовану комерційну структуру на Близькому Сході. Саме ця фірма у подальшому закуповувала товар у представників одеського підприємства та переправляла його до росії. Під час обшуків на виробництві, в офісних приміщеннях та у помешканнях фігурантів виявлено документи із доказами протиправної діяльності. Наразі керівнику українського підприємства повідомлено про підозру за двома статтями Кримінального кодексу України: ч. 4 ст. 111-1 (колабораційна діяльність); ч. 1 ст. 111-2 (пособництво державі-агресору). Тривають слідчі дії для встановлення всіх обставин злочину та притягнення винних до відповідальності. Розслідування проводили за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора.».
Матеріали справи також містять ухвали слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва від 07.04.2023 у справі №761/11865/23 та від 12.04.2023 у справі №761/11932/23, які знаходяться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень. У вказаних вище ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва зазначається, про те, в діях засновників, кінцевих бенефіціарних власників, посадових осіб ТОВ «Кріоін Інжинірінг», а також інших невстановлених осіб, наявні ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.  111-1  та ч. 1 ст.  111-2 КК України.
Щодо публікацій відповідача в мережі Інтернет на своїй сторінці на сайті www.facebook.com від 12.05.2023, від 25.05.2023,  від 18.06.2023 та від 21.06.2023, які наразі позивач просить визнати недостовірними та такими, що порушують особисте немайнове право та недоторканість ділової репутації позивача, судова колегія зазначає таке.
Так, проаналізувавши опубліковану Службою безпеки України у своїй офіціальній та відкритій сторінці в мережі інтернет інформацію із відомостями в ухвалах слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва від 07.04.2023 у справі № 761/11865/23 та від 12.04.2023 у справі №761/11932/23, які містяться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд апеляційної інстанції зазначає, що у вищезазначених публікаціях відповідача від 12.05.2023, від 25.05.2023,  від 18.06.2023 та від 21.06.2023 у своїй сторінці на сайті www.facebook.com ГО “Народне Бюро Розслідувань” фактично продублювала інформацію,  яка була опублікована у вищенаведених відкритих джерелах. 
ГО “Народне Бюро Розслідувань” у рамках журналістського розслідування мало можливість зіставити вищенаведену інформацію та дійти висновку про те, що у наведеній публікації йшлося саме про ТОВ “Кріоін Інжинірінг”. Адже, відомості, які містяться у цих ухвалах, є ідентичними обставинам наведеним у вказаній публікації.   
Отже, у публікаціях Відповідача поширюється інформація щодо дій Служби безпеки України, які підтверджені самим державним органом у інформаційному повідомлені на офіційному веб-сайті. 
Таким чином, поширена Відповідачем інформація про дії Служби безпеки України у зв`язку із діяльністю ТОВ “Кріоін Інжинірінг” відповідає дійсності, тобто є достовірною, натомість за відсутності такої обставини юридичного складу правопорушення як поширення недостовірної інформації, відсутні й підстави для задоволення позову про захист ділової репутації юридичної особи з вимогами про визнання недостовірною, такою, що порушує особисте немайнове право, та її спростування, про що вірно зазначено судом першої інстанції.
При цьому, колегія суддів вважає, що в публікаціях Відповідача не йдеться про винуватість конкретної фізичної особи, зокрема, про наявність усіх юридичних ознак складу кримінального правопорушення, а навпаки, вказується на повідомлення про підозру керівництву ТОВ “Кріоін Інжинірінг” у вчинення кримінального правопорушення.
Щодо тверджень відповідача у своїх публікаціях про рішення позивача перейти на бік ворога та продавати ворогу інертний газ високої очистки та обладнання для його обробки, які використовуються у військово-промисловому комплексі рф, то, на переконання судової колегії, наведені твердження ГО “Народне Бюро Розслідувань” є власною суб`єктивною оцінкою, зробленою на підставі раніше вказаних відомостей про дії Служби безпеки України відносно ТОВ “Кріоін Інжинірінг”.
Судова колегія також враховує, що публікації відповідача від 12.05.2023, від 25.05.2023 та від 18.06.2023 фактично містять звернення (запити) в рамках журналістської діяльності до Навчально-наукового інституту холоду кріотехнологій та екоенергетики ім. В.С. Мартиновського,  Державної митної служби України та Одеської митниці Держмитслужби. А публікація від 21.06.2023 фактично містить звернення до Голови Одеської обласної державної адміністрації. А публікації від 12.05.2023, від 25.05.2023 містять гіперпосилання на державні органи: Офіс Президента України, Кабінет Міністрів України, Верховну Раду України, Офіс Генерального прокурора, Службу безпеки України, Національну поліцію України, НАБУ, Державне бюро розслідувань, Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, що мало б привернути їх увагу до цих повідомлень.   
Таким чином, з огляду на те, що оціночні судження в силу частини другої статті 30 Закону України “Про інформацію” не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, відсутні й підстави для задоволення позову про захист ділової репутації юридичної особи з вимогами про визнання недостовірною, такою, що порушує особисте немайнове право, і спростування інформації, яка містить такі судження.   
Поширення Відповідачем відомостей про ракетні обстріли державою-агресором території України є загальновідомими та неспростованими, про що вірно зазначено місцевим господарським судом.
Аргументи скаржника про те, що суд першої інстанції без поважних причин не поновив строки та не залучив до матеріалів справи, як доказ, висновок експерта №1039/10/2023 від 03 жовтня 2023 року, судова колегія відхиляє, оскільки, як вже зазначалося вище, позивачем було подано вказане клопотання з порушенням строків на його подання, а також позивач в порушення ч.4 ст. 80 ГПК  України не повідомив суд першої інстанції про те, що відповідний доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, не зазначив доказ, який не може бути подано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, а також не надав докази, які підтверджують, що особа здійснили всі належні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Отже, порушення судом першої інстанції норм процесуального права судова колегія не вбачає.
З урахуванням наведеного, вирішуючи спір, з огляду на предмет і підстави заявленого позову, відповідно до встановлених фактичних обставин справи та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про не доведення позивачем у встановленому процесуальним законом порядку наявності обставин, що свідчать про викладення відповідачем інформації, що є недостовірною та такою, що порушує право позивача та недоторканість ділової репутації.
Будь-яких доводів, які б спростовували зазначені вище висновки суду першої інстанції, окрім посилання на безпідставність таких висновків суду, скаржником в апеляційній скарзі не наведено. 
Наведене в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.
З огляду на викладене, враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 у справі №916/2695/23.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Кріоін Інжинірінг” на рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 у справі №916/2695/23 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 у справі №916/2695/23 - залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 18.03.2024.

Головуючий суддя                                                              А.І. Ярош

судді                                                                                Г.І. Діброва

                                                                                          Н.М. Принцевська