ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                                  Головуючий І інстанції: Соп`яненко О.В.
23 січня 2024 р.	Справа № 480/13960/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою Сумської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом     ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 
В с т а н о в и в:
16.12.2021 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сумської митниці в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 24.11.2021 № 0000692419 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем МИТО на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами, на загальну суму (з урахуванням штрафних санкцій) 2 429.34 грн.; 
- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення форми «Р» від 24.11.2021 № 0000702419 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму (з урахуванням штрафних санкцій) 5  344.55 грн.
Вимоги мотивувала тим, що 21.11.2018 було здійснено митне оформлення автомобіля AUDI A3, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , 2017 року випуску. Позивачем сплачено до Державного бюджету митні платежі, що не заперечується відповідачем та відображено в акті перевірки. Для митного оформлення було надано : зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу товарів від 09.08.2018 на суму 6  500.00 дол. США, документ про право власності на пошкоджений автомобіль, коносамент, платіжні документи та інші документи. 
Позивач зазначає, що подані нею для проведення митного оформлення документи містять всі відомості щодо заявленої митної вартості та її складових, не мають розбіжностей чи ознак підробки в розумінні положень Митного кодексу України ( далі – МК України).
Позивач просив суд провести розподіл судових витрат у справі, стягнувши на його користь з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та витрати зі сплати судового збору.
Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначив, що у відповідності до вимог ст. 351 ч. 2 п.1 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Фактичними підставами для проведення перевірки стала інформація, отримана від Сумської обласної прокуратури та ГУНП в Сумській області на підставі якої здійснено аналіз електронних копій митних декларації та виявлені ознаки, що свідчать про можливе порушення ОСОБА_1 законодавства України з питань митної справи. Наказ про призначення перевірки відповідає вимогам ст. 351 ч. 2 п. 1 МК України.
Зазначив, що в листі Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 № 31-14бвих-21, крім іншого, надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT), які здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та ідентифікаційного номера VIN транспортного засобу). 
Листом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 № 2714/117/24/6-2021, митниці додатково надано копії інвойсів (із засвідченням громадянкою ОСОБА_1 та уповноваженою особою банку) на транспортні засоби та транспортні витрати, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти у іноземній валюті на рахунки іноземних фірм (аукціони) та надано дозвіл митниці відповідно до статті 222 КПК України на використання цих даних.
За результатами опрацювання даної інформації встановлено, що через АТ КБ «ПриватБанк» PARIIENKO MARYNA MYKOLAIVNA здійснила сплату коштів за платіжним дорученням від 27.08.2018 (SW241827046869) у розмірі 1 100.00 дол. США на рахунок ATLANTIC EXPRESS CORP. 002326957 (US/IL,CHICAGO) за транспортування автомобіля Марки AUDI. Модель АЗ. Номер кузова (VIN): НОМЕР_2 , інвойс № 255029, контейнер FCIU9008358. Зазначений платіж був здійснений за логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу марки AUDI, модель А3. Номер кузова (VIN): НОМЕР_2 . 
Перевіркою встановлено не декларування в повному обсязі послуг за транспортування товару (транспортного засобу), які фактично сплачені громадянкою ОСОБА_1 за платіжним дорученням від 27.08.2018 (SW241827046869) у розмірі 1  100.00 дол. США, які не враховані в повному обсязі декларантом при визначенні митної вартості товару. 
Таким чином, в ході даної перевірки встановлено порушення законодавства України з питань оподаткування платником податку громадянкою ОСОБА_1 : ч. 1 та ч. 2 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 1, 2 ст. 368 МК України, п. 36.1 ст. 36 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати ввізного мита на суму 1  943.47 грн., яка підлягає перерахуванню до Державного бюджету України; п. 190.1 ст. 190, п. 36.1 ст. 36 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) на суму 4  275.64 грн., яка підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.
Вказує, що митниця при проведенні документальної невиїзної перевірки визначені суми податкового зобов`язання ( з урахуванням штрафних санкцій) та винесені податкові повідомлення – рішення діяла на підставі, в межах та у спосіб, передбачений законодавством. 
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 задоволено.
Судовим рішенням визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення форми «Р» від 24.11.2021 № 0000692419 та  № 0000702419.
За рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДМС України стягнуто на користь ОСОБА_1  судовий збір, сплачений, при зверненні до суду з позовом у розмірі 1  816.00 грн.
Судове рішення вмотивовано тим, що відповідачем ніякими належними та допустимими доказами не спростовано твердження позивача про те, що зазначені 1  100.00 дол. США ним були сплачені за послуги брокера, що брав участь у торгах від імені позивача. Сам лише факт сплати таких коштів не є доказом того, що вони мають враховуватися як складова митної вартості. Рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях, які не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Суд зазначив, що відповідачем не доведено правомірності висновку про заниження позивачем митної вартості автомобіля при пред`явленні його для митного оформлення. У зв`язку з цим відповідачем також не доведено правомірності прийняття ним рішень про збільшення зобов`язання ОСОБА_1 за платежем мито на транспортні засобі, що ввозяться громадянами та з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі Сумська митниця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. 
Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні викладеними у відзиві на позовну заяву.
У відзиві на апеляційну скаргу   ОСОБА_1 , просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами, які по сутті аналогічні викладеним у позовній заяві.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 21.11.2018  митним постом «Центральний» Сумської митниці ДФС за митною декларацією типу "ІМ 40 ДЕ" № UA805180/2018/022700 здійснено митне оформлення товару "Легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт. Марка AUDI; модель А3. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення: 2017. Модельний рік виготовлення: 2018. Тип кузова :седан. Колір: чорний. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна: 1984 cm3. Потужність двигуна : 131 кВт. Номер двигуна: НОМЕР_3 . Відповідає екологічним нормам «Євро-5».  Колісна форма: 4x2. Кількість місць для сидіння, включно з місцем водія : 5.  Призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування. Наявні пошкодження, ознаки експлуатації зазначені в акті митного огляду. Авто після ДТП в передню частину. Пошкодження ЛФП. Спрацьовані подушки безпеки (код 8703239011 згідно з УКТ ЗЕД) (а.с. 12).
18.10.2021 відповідачем видано наказ № 152 про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання громадянкою України ОСОБА_1 вимог законодавства з питань митної справи. Перевірку призначено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 336, п. 1 ч. 3 ст. 345 та п. 1 ч. 2 ст. 351 МК України та інформації, наданої листом Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 № 31-146 вих-21, листом ГУНП в Сумській області від 29.03.2021 № 2714/117/24/6-2021 (а.с. 56).
Вирішено провести з 04.11.2021 по 05.11.2021 документальну невиїзну перевірку дотримання громадянкою України ОСОБА_1 вимог законодавства з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару « Легковий автомобіль, що був у використанні. Марка AUDI; модель А3. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення: 2017...», митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 21.11.2018 № UA805180/2018/022700 тривалістю 2 робочих дні.
На підставі наказу Сумської митниці ДМС України від 18.10.2021 № 152 митницею проведено документальну невиїзну перевірку дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи.
Сумською митницею громадянці ОСОБА_1 рекомендованим листом з письмовим повідомленням про вручення направлено письмове повідомлення від 19.10.2021 № 7.24-08-4/19/10/1754 з повідомленням про проведення з 04.11.2021 по 05.11.2021 документальної невиїзної перевірки. 
За результатами проведеної документальної невиїзної перевірки у відповідності до вимог статті 351 МК України було складено акт перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформлені товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від 21.11.2018 № UA805180/2018/022700 (а.с.15-20).
При проведенні правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 21.11.2021  № UA805180/2018/022700, встановлено, що до митного оформлення декларантом/уповноваженою особою надавались:
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 09.08.2018 б/н на суму 6 500 дол. США;
- коносамент від 16.08.2018 № 18126664 (контейнер FCIU9008358 40 НС), доставка з Los Angeles (США) до порту м. Одеса (Україна); 
- платіжні документи (квитанція про сплату митних платежів від 07.11.2018 № 49, платник: ОСОБА_1 ; призначення : передплата за митне оформлення ОСОБА_1 ІНН – НОМЕР_4 ; 
- інші документи, необхідні для митного оформлення. 
За митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № UA805180/2018/022700 здійснено митне оформлення товару «Легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт. Марка AUDI; модель АЗ. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 . Календарний рік виготовлення 2017. Модельний рік виготовлення 2018. Тип кузова седан. Колір чорний. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1984 см3..." та випущено у вільний обіг. 
Митна вартість товару визначена декларантом/уповноваженою особою за другорядним методом (6-резервний) на рівні 7  563.00 дол. США (еквівалент 209  978.19 грн. за курсом Національного банку України на дату подачі МД: 1 дол. США = 27.7638750 грн.). 
При цьому складовими визначеної декларантом митної вартості автомобіля є :
- вартість транспортного засобу: 7 163.00 дол. США, з урахуванням консультації з митним органом щодо митної вартості, про що зазначено у графі 7 ДМВ; 
- послуги морських перевезень до кордону України: 400.00 дол. США., зазначені у графі 42 ДМВ. 
Сумською митницею отримано лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 № 31-146вих-21 (вх. 2225/8.7 від 12.02.2021), в якому, крім іншого, надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT), які здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та ідентифікаційного номера VIN транспортного засобу). 
Листом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 № 2714/117/24/6-2021, митниці додатково надано копії інвойсів (із засвідченням громадянкою ОСОБА_1 та уповноваженою особою банку) на транспортні засоби та транспортні витрати, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти у іноземній валюті на рахунки іноземних фірм (аукціони) та надано дозвіл митниці відповідно до статті 222 КПК України на використання цих даних. 
За результатами опрацювання даної інформації встановлено, що через АТ КБ «ПриватБанк» PARIENKO MARYNA MYKOLAIVNA здійснила сплату коштів за платіжним дорученням від 27.08.2018 (SW241827046869) у розмірі 1  100.00 дол. США на рахунок ATLANTIC EXPRESS CORP. 002326957 (US/IL,CHICAGO) за транспортування автомобіля Марки AUDI. Модель АЗ. Номер кузова (VIN): НОМЕР_5 , інвойс № 255029, контейнер FCIU9008358. 
Зазначений платіж був здійснений за логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу марки AUDI, модель А3. Номер кузова (VIN): НОМЕР_1 . 
Таким чином, перевіркою встановлено не декларування в повному обсязі послуг за транспортування товару (транспортного засобу), які фактично сплачені громадянкою ОСОБА_1 за платіжним дорученням від 27.08.2018 (SW241827046869) у розмірі 1 100.00 дол. США, які не враховані в повному обсязі декларантом при визначенні митної вартості. 
Документальною невиїзною перевіркою, зокрема, встановлено порушення законодавства України з питань оподаткування платником податків громадянином України ОСОБА_1 :
1) частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 21 статті 58, частини і статті 257 та статті 368 МК України, пункту 36.1 статті 36 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита за митною декларацією від 21.11.2018 № UA805180/2018/022700  на загальну суму 1  943.47 грн,
2) пункту 190.1 статті 190, пункту 36.1 статті 36 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) за митною декларацією від  21.11.2018 № UA805180/2018/022700  на загальну суму 4  275.64 грн.
На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення:
- від 24.11.2021 № 0000692419, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами, на 2  429. 34 грн.; 
- від 24.11.2021 № 0000702419, яким збільшено зобов`язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України, на 5  344. 55 грн. (а.с. 22-25).
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного. 
Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (надалі за текстом - МК України).
У відповідності до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів визначено статтею 368 МК України, частиною 2 цієї статті встановлено, що при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.
Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів та розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. 
Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
У відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України документи, що подаються для підтвердження заявленої митної вартості товарів, в тому числі, такі як: декларація митної вартості; рахунок - фактура (інвойс); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування. - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті такі як (не виключно): витрати, понесені покупцем (в тому числі комісійні на брокерська винагорода): витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України: витрати на страхування цих товарів.
Частиною 21 статті 58 МК України зазначено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.
Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Частиною 1 статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорт), приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 Митного кодексу України виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до пп. 54.3.6 п. 54.3, ст. 54 ПК України, у разі, якщо результати митного оформлення, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях, митний орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 279 МК України, базою оподаткування товарів митом, що переміщуються через митний кордон України, на які Законом встановлено адвалорні ставки мита, є митна вартість товарів.
У відповідності до ст. 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.
Відповідно до п. 190.1 ст. 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
У відповідності до п. 187.8 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Виходячи із аналізу зазначених вище норм, колегія суддів вважає, що не виявлення під час митного оформлення порушень законодавства, не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені у подальшому.
Частиною 2 статті 293 МК України, встановлено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків..
У відповідності до ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, зокрема, проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Відповідно до ч. 3 ст. 245 МК України митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення, зокрема, документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо: правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.
Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.
Відповідно до ст. 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.
Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:
1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;
2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу.
Відповідно до ч. 2 ст. 345 МК України документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
З матеріалів справи встановлено, що оспорювана перевірка була призначена наказом Сумської митниці ДМС України від 18.10.2021 № 152 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 336, п. 1 ч. 3 ст. 345 та п. 1 ч. 2 ст. 351 МК України та інформації, наданої листом Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 № 31-146 вих-21, листом ГУНП в Сумській області від 29.03.2021 № 2714/117/24/6-2021.
Зі змісту листів Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 № 31-146 вих-21 та Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 № 2714/117/24/6-2021 (а.с. 52-53), колегія суддів встановила, що ними, зокрема, надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT), які здійснені громадянами (в тому числі і позивачем) на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та ідентифікаційного номера VIN транспортного засобу) та копії інвойсів (із засвідченням особою, на яку виписаний інвойс) на транспортні засоби та транспортні витрати, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти.
Зокрема, митному органу було надано: платіжне доручення від 27.08.2018 (SW24І827O46869) на суму 1  100.00 дол. США на рахунок ATLANTIC EXPRESS CORP (3/US/IL,CHICAGO), згідно інвойсу від 16.08.2018 № 255029 (а.с. 54-55).
З наданого платіжного доручення вбачається, що через АТ КБ «ПриватБанк» PARIIENKO MARYNA MYKOLAIVNA здійснила сплату коштів за платіжним дорученням від 27.08.2018 (SW24I827046869) у розмірі 1100,00 дол. США на рахунок ATLANTIC EXPRESS CORP. 002326957 (US/IL,CHICAGO). Призначення платежу : Для служби доставки автомобіля Марки AUDI. Модель А3. Номер кузова (VIN): НОМЕР_6 , інвойс № 255029, контейнер FCIU9008358. 
За результатами аналізу та співставлення відомостей платіжних доручень, отриманих від правоохоронних органів, з відомостями МД від 21.11.2018 № UA805180/2018/022700 встановлено, що дані стосовно найменування товару, ідентифікаційний номер VIN-код та рік випуску транспортного засобу співпадають. 
Отже, сума коштів, зазначена в платіжному дорученні від 27.08.2018, стосуються купівлі транспортного засобу задекларованого за МД від 21.11.2018 № UA805180/2018/022700.
Як встановлено судом вище та не заперечується сторонами, дані платіжні документи та інвойси позивачем до митного оформлення не надавалися всупереч вимог ч. 2 ст. 53 МК України, якою передбачено подання для підтвердження заявленої митної вартості товарів, в тому числі, таких як: декларація митної вартості; рахунок - фактура (інвойс); якщо рахунок сплачено. - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування,- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що 1 100.00 дол. США були сплачені позивачем за послуги брокера. 
Разом з тим, судове рішення не містить посилання на докази, на підставі яких зроблені такі висновки суду.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За змістом ч. 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений ч. 1 ст. 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (ст. 72 КАС України).
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати з власної ініціативи (ч. 3 ст. 77 КАС України).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції не надав належної оцінки наданому митним органом доказу - платіжному дорученню з ПриватБанку про сплату позивачем 1  100.00 дол. США за ввезений транспортний засіб, не досліджував докази в підтвердження або спростування доводів позивача щодо сплати послуг за представництво його інтересів за кордоном при купівлі автомобіля, не надав оцінки доводам митного органу щодо вказаного питання, а обмежився лише висновками щодо правильності визначення ОСОБА_1 митної вартості товару та недоведеності зворотного відповідачем.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд фактично не з`ясував правову природу сплачених позивачем коштів в сумі 1  100.00 доларів США.
Проте, вказані обставини мають безпосереднє значення для правильного вирішення справи.
На вимогу суду апеляційної інстанції, в підтвердження понесення позивачем витрат на представницькі послуги надано лист Reech Motors від 02.12.2023.
Як вбачається з даного листа : згідно усного договору про надання послуг, пов`язаних із представництвом інтересів клієнта за кордоном для закупівлі автомобіля, укладеного між Вами - ОСОБА_1 та REECH MOTORS, REECH MOTORS в листопаді 2018 надавалися послуги з представництва інтересів ОСОБА_1 за кордоном для закупівлі на аукціоні легкового автомобіля марки AUDI, модель A3. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 , вартість якого склала 6500 (шість тисяч п`ятсот) доларів США. Вартість послуг за договором склала 1100,00 (одна тисяча сто) доларів США. Вартість послуг з представництва інтересів клієнта сплачена ОСОБА_1 на рахунок ATLANTIC EXPRESS CORP. 002326957 (3/US/IL,CHICAGO).
Колегія суддів зазначає, що лист Reech Motors не є належним доказом сплати ОСОБА_1 коштів компанії Reech Motors за представництво його інтересів за кордоном для закупівлі автомобіля, оскільки факт оплати має бути підтверджений, зокрема квитанціями або платіжними дорученнями, з яких би вбачався перерахунок спірних коштів брокеру. Проте таких доказів матеріали справи не містять.
Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що компанія Reech Motors в зазначених відносинах виступала агентом позивача, окрім листа від 02.12.2023.
Отже, твердження позивача, що іноземна компанія Reech Motors (Канада) виступала агентом при придбанні та оформленні документів на товар в Сполучених Штатах Америки і отримала винагороду в сумі 1  100.00 дол. США спростовуються інвойсом та платіжним доручення, відповідно до яких оплату здійснено на ім`я: ATLANTIC EXPRESS CORP (3/US/IL,CHICAGO).
Як вже було зазначено вище, в наданому платіжному дорученні від 27.08.2018 в призначенні платежу зазначено: Для служби доставки автомобіля Марки AUDI. Модель А3. Номер кузова (VIN): НОМЕР_6 , інвойс № 255029, контейнер НОМЕР_7 .
Платіжне доручення жодних посилань на те, що оплата була здійснена за послуги брокера (представництво інтересів за кордоном для закупівлі на аукціоні) , які були надані ОСОБА_2 не містить.  
Також колегія суддів зазначає, що доказів на спростування сплати 1  100.00 дол. США платіжним дорученням від 27.08.2018 та не включення цієї суми до митної вартості придбаного автомобіля позивачем суду не надано.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками митного органу щодо заниження позивачем митної вартості товару, що призвело до порушення ч. 1 та ч. 2 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58 ч. 1 ст. 257 та ст. 368 МК України, п. 36.1 ст. 36, . 190.1 ст. 190 ПК України та заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита та ПДВ за митною декларацією 21.11.2018 № UA805180/2018/022700. 
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.
Таким чином, прийняті Сумською митницею у відношенні ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам чинного законодавства та підстави для їх скасування відсутні.
Натомість, суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими колегія суддів визнала недоведеними, у зв`язку з чим помилково дійшов висновку про задоволення позову.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміні рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Сумської митниці задовольнити. 
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року  скасувати, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
          Постанова у повному обсязі складена і підписана 01 лютого 2024 року.