ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3005/24 Справа № 194/43/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Корягін В.О.  Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року                                        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів - Барильської А.П., Макарова М.О.
               при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту реєстрації шлюбу, - 

в с т а н о в и л а:

   У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу. Заінтересованою особою визначила ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. 
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2024 року у відкритті провадження за вказаною вище заявою відмовлено. 
   В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2024 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що правові підстави для відмови у відкритті провадження відсутні. Вказувала, що вона позбавлена можливості самостійно вирішити виниклу ситуацію, у зв`язку із ти, що свідоцтво про шлюб було видане на території рф, з якою відсутня наразі будь-яка комунікація. 
       Відзив на апеляційну скаргу не надано. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що вона просить суд встановити юридичний факт реєстрації шлюбу, для встановлення якого, законодавством передбачено інший порядок, тоді як до заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу заявником не надано доказів на підтвердження того, що до її пред`явлення вона зверталася до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але їй в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. 
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції. 
       Пунктом 1 ст.6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
       Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
       Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1)родинних відносин між фізичними особами; 2)перебування фізичної особи на утриманні; 3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4)реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5)проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6)належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8)смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9)смерті особи, яка пропала безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
       Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
       Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
       При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.
       У заяві ОСОБА_1 просить суд встановити юридичний факт реєстрації 24 лютого 1973 року в с.Вьоздіно Усть-Виського району Комі АССР шлюбу між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у свідоцтві про шлюб помилково було вказано дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 замість ІНФОРМАЦІЯ_3 .         Разом з тим, до заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу заявницею не надано доказів на підтвердження того, що до її пред`явлення вона зверталася до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але їй в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.
       Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що законодавством передбачено інший порядок встановлення факту реєстрації шлюбу, а тому обґрунтовано відмовив у відкритті провадження із вказаних підстав.
       Доводи апелянтки в скарзі про те, що у жовтня 2023 року їй було відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника з причин того, що у свідоцтві про шлюб, укладеному між нею та її померлим чоловіком, зазначено неправильний місяць його народження, колегія суддів вважає такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали з наведених вище підстав.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість відмови у відкритті провадження.
       Ухвала суду постановлена на повно з`ясованих обставинах справи з дотриманням норм процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду. Суд не допустив порушень процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду.
       Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.        
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, - 
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.   

       Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2024 року залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

               Головуючий:                                        Демченко Е.Л.

               Судді:                                                Барильська А.П. 

       Макаров М.О.