ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Кравців О.Р.

17 січня 2024 року	Львів	Справа № 380/10062/23 пров. № А/857/21975/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року   у справі № 380/10062/23 за адміністративним позовом Церковної кредитної спілки «Анісія» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними, -
ВСТАНОВИВ:
09.05.2023р. позивач, Церковна кредитна спілка “Анісія” звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, у якому просив суд:
- визнати протиправними дії щодо виключення Церковної кредитної спілки “Анісія” з Реєстру неприбуткових установ та організацій після 18 грудня 2017 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення від 18.12.2017р. №1713044601059; 
- зобов`язати поновити Церковну кредитну спілку “Анісія” в Реєстрі неприбуткових установ та організацій; 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023р. позов задоволено частково. 
Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управлінням ДФС у Львівській області від 18.12.2017р. №1713044601059.
У задоволенні інших позовних вимог суд відмовив.
Не погоджуючись із даним рішенням в частині задоволених позовних вимог , апелянт Головне управління ДПС у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Церковна кредитна спілка “Анісія”  зареєстрована в якості юридичної особи, основний вид економічної діяльності: 64.92 Інші види кредитування та є платником податків.
З 19.09.2005р. ЦКС “Анісія” перебуває на обліку у ДПІ у Галицькому районі м. Львова як неприбуткова організація, ознака неприбутковості — 10, про що видано довідку №14396, форми №4-ОПП.
21.09.2005р. ДПІ у Галицькому районі м. Львова  прийняв Рішення №177 про внесення до реєстру неприбуткових організацій кредитної спілки — ЦКС “Анісія”, ознака неприбуткової організації — 0010.
Із змісту статуту в новій редакції від 2016 року видно, що Церковна кредитна спілка “Анісія” є неприбутковою організацією, яка заснована фізичними особами на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.
29.06.2016р. Церковна кредитна спілка “Анісія” листом №195 повідомила Галицьку ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області про приведення своїх установчих документів у відповідність до норм ПК України та надав копію статуту у новій редакції на виконання п.35 підрозділу 4 ХХ “перехідні положення” ПК України.
14.09.2016р. Рішенням Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області №1613044600431 кредитній спілці присвоєно іншу ознаку неприбутковості 48 – інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам встановленим п.133.4 ст.133 ПК України.
Рішенням  Головного управління Державної фіскальної служби  у Львівській області від 18.12.2017р. №1713044601059,  Церковну кредитну спілку “Анісія” виключено з Реєстру неприбуткових установ та організацій. Підставою рішення є невідповідність неприбуткової організації та/або установчих документів організації вимогам, установленим п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. (із змінами та доповненнями), а для релігійної організації - вимогам, визначеним абз.2 пп.133.4.1, пп.133.4.2 п.133.4 ст.133 ПК України.
ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Організаційні, правові та економічні засади створення та діяльності кредитних спілок, їх об`єднань, права та обов`язки членів кредитних спілок та їх об`єднань визначає Закон України від 20 грудня 2001 року №2908-III “Про кредитні спілки” . 
ст.1 Закону України “Про кредитні спілки” встановлено, що кредитна спілка – це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.
Згідно ч.1 ст.7 Закону України “Про кредитні спілки” кредитна спілка діє на основі статуту, що не суперечить законодавству України.
Особливості оподаткування неприбуткових установ та організацій, внесення їх до Реєстру неприбуткових установ та організацій до 01.01.2015р. регулювались ст.157 ПК України, яка згідно з п.п. “в” п.157.1 поширювала такі особливості, зокрема, на кредитні спілки.
З 01.01.2015р. Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII “Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи” розділ III “Податок на прибуток підприємств” ПК України викладено у новій редакції та змінено порядок оподаткування податком на прибуток підприємств, у тому числі неприбуткових підприємств, установ та організацій.
Відповідно до ст.133 ПК України (в редакції, що діяла з 01.01.2015р. - 13.08.2015р.) встановлений виключний перелік установ та організацій, які не є платниками податку на прибуток після їх внесення до Реєстру неприбуткових установ та організацій й кредитні спілки цим переліком визначені не були.
13.08.2015р. набрав чинності Закон України від 17.07.2015 №652-VIII “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій” (далі – Закон №652), яким передбачено особливості оподаткування податком на прибуток неприбуткових установ та організацій, розширено перелік суб`єктів господарювання - неприбуткових підприємств, установ та організацій, які не є платниками податку на прибуток підприємств, а також змінено порядок їх оподаткування податком на прибуток.
В пп. 14.1.121 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом №652) видно, що неприбуткові підприємства, установи та організації – неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу.
пп133.1.1 п.133.1 ст.133 ПК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом № 652) встановлено, що платниками податку на прибуток підприємств - резидентами є суб`єкти господарювання – юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.
Згідно п.133.4 ПК України не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.
п.п. 133.4.1 цього п. Кодексу (в редакції зі змінами, внесеними Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні” від 21 грудня 2016 року №1797-VIII (далі – Закон №1797), що набрали чинності з 01 січня 2017 року) визначено, що неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:
– утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;
– установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених п.п. 133.4.2 цього пункту;
– установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об`єднання та асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків;
– внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.
Доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами (п.п.133.4.2 п.133.4 ст.133 ПК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом № 652)).
пп.133.4.5 п.133.4 ст.133 ПК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом №652) порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру встановлює Кабінет Міністрів України.
В пп.133.4.6 п.133.4 ст.133 ПК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом № 652) видно, що до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема, можуть бути віднесені:
– бюджетні установи;
– громадські об`єднання, політичні партії, творчі спілки, релігійні організації, благодійні організації, пенсійні фонди;
– спілки, асоціації та інші об`єднання юридичних осіб;
– житлово-будівельні кооперативи (з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому відповідно до закону здійснено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і такий житловий будинок споруджувався або придбавався житлово-будівельним (житловим) кооперативом), дачні (дачно-будівельні), садівничі та гаражні (гаражно-будівельні) кооперативи (товариства);
– об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, асоціації власників жилих будинків;
- професійні спілки, їх об`єднання та організації профспілок, а також організації роботодавців та їх об`єднання;
–сільськогосподарські обслуговуючі кооперативи, кооперативні об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів;
– інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам цього пункту.
Також Законом № 652 підрозділ 4 (“Особливості справляння податку на прибуток підприємств”) розділу ХХ (“Перехідні положення”) ПК України доповнено п.34, п.35, відповідно до яких установлено, що до затвердження Кабінетом Міністрів України Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру (далі – новий Реєстр неприбуткових установ та організацій) діє Положення про Реєстр неприбуткових установ та організацій, затверджене наказом Міністерства фінансів України №37 від 24 січня 2013 року.
Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій”, не підлягають виключенню з цього Реєстру до 01 січня 2017 року (згідно зі змінами, внесеними Законом №1797, цей строк продовжено до 01 липня 2017 року).
Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій”, що відповідають вимогам п.133.4 ст.133 цього Кодексу, включаються контролюючим органом до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій. За бажанням неприбуткової організації вона може подати до контролюючого органу копії установчих документів.
Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій”, що не відповідають вимогам п.133.4 ст.133 цього Кодексу, з метою включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій зобов`язані до 01 січня 2017 року (згідно зі змінами, внесеними Законом №1797, цей строк продовжено до 01 липня 2017 року) привести свої установчі документи у відповідність із нормами цього Кодексу та у цей самий строк подати копії таких документів до контролюючого органу.
Неприбуткові підприємства, установи та організації, які не привели свої установчі документи у відповідність із нормами п.133.4 ст.133 цього Кодексу, після 01 січня 2017 року (згідно змін, які внесені Законом №1797, цей строк продовжено до 01 липня 2017 року) виключаються контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.
Порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року № 440, а вимоги, на відповідність яким контролюючий орган перевіряє організації при включенні їх до Реєстру, визначені п.7 Порядку й повністю узгоджуються з вимогами, визначеними п.п. 133.4.1. п.133.4 ст.133 ПК України.
п.16 Порядку передбачено виключення неприбуткової організації з Реєстру здійснюється на підставі рішення контролюючого органу в разі:
– використання доходів (прибутків) неприбуткової організації для інших цілей, ніж утримання такої організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених п.п.133.4.2 п.133.4 ст.133 Кодексу;
– розподілу доходів (прибутків) неприбуткової організації або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їх праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб;
– невідповідності неприбуткової організації та/або установчих документів такої організації вимогам, установленим п.133.4 ст.133 Кодексу;
– затвердження ліквідаційного балансу, передавального акта або розподільчого балансу неприбутковою організацією, що припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу або перетворення) або ліквідації;
– за ініціативою неприбуткової організації.
Під час виключення неприбуткової організації з Реєстру присвоєна їй ознака неприбутковості скасовується:
– з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулося недотримання вимог п.133.4 ст.133 Кодексу;
– з дати припинення юридичної особи (в результаті її ліквідації, злиття, приєднання, поділу або перетворення);
– з дати надходження до контролюючого органу заяви неприбуткової організації про виключення з Реєстру за власною ініціативою (п.17 Порядку).
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що неприбуткові підприємства, установи та організації, які на день набрання чинності Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій” внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій не підлягали виключенню з нього до 01 липня 2017 року; ті, які на цей же час були внесені до Реєстру й відповідали вимогам п.133.4 ст.133 ПК України, – включались контролюючим органом до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій, а ті, які були внесені до Реєстру, але не відповідали вимогам п.133.4 ст.133 ПК України, – з метою включення до нового Реєстру зобов`язані були до 01 липня 2017 року привести свої установчі документи у відповідність із нормами цього Кодексу та у цей самий строк подати копії таких документів до контролюючого органу й лише у випадку невчинення таких дій вони з 01 липня 2017 року підлягали виключенню контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.
Одночасно, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що рішенням Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 14.09.2016р. №1613044600431 кредитній спілці присвоєно іншу ознаку неприбутковості 48 – інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам встановленим п.133.4 ст.133 ПК України. Отже, включено кредитну спілку до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій. Вказане свідчить про те, що фактично податковий орган підтвердив, що Церковна кредитна спілка “Анісія” відповідає вимогам, встановленим п.п. 133.4.1, 133.4.2 п.133.4 ст.133 ПК України, які ставляться до неприбуткових підприємств, установ та організацій.
Надалі, приймаючи оскаржене рішення про виключення з 01 липня 2017 року спілки з Реєстру неприбуткових установ та організацій, Головне управління ДФС у Львівській області підставою для його прийняття зазначило в рішенні лише невідповідність неприбуткової організації та/або установчих документів такої організації вимогам, установленим п.133.4 ст.133 ПК України, без жодної вказівки на зміни, що відбулися у спілці та/або в її установчих документах, внаслідок чого вона перестала відповідати законодавчо встановленим вимогам до неприбуткових організацій.
Крім того, саме виключення позивача із вказаного вище Реєстру з 01.07.2017р. на підставі рішення від 18.12.2017р. як таке, не узгоджується з положеннями п.17 Порядку, відповідно до якого під час виключення неприбуткової організації з Реєстру присвоєна їй ознака неприбутковості скасовується з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулося недотримання вимог п.133.4 ст.133 ПК України.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 25.02.2021р. у справі №813/3266/17.
Доводи апелянта про те, що згідно фінансових звітностей за 2018-2021 роки, поданих ЦКС “Анісія”, дохід перевищує 1000000,00 гривень (без урахування податку на додану вартість) суд апеляційної інстанції відхиляє виходячи з наступних підстав.
Відповідач в порушення вимог ст.77 КАС України не надав суду документального підтвердження того, що позивач у своїй діяльності використовував доходи (прибутки) організації для цілей інших, ніж передбачені п.п.133.4.2 п.133.4 ст.133 ПК України.
Також суд враховує, що відповідно до п.181.1 ст.181 ПК України у разі, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000,00 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.
Відповідно до п.183.1 ст.183 Кодексу будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.
При цьому, відповідно до п.п.196.1.5 п.196.1 ст.196 ПК України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з залучення, розміщення та повернення коштів за договорами позики, депозиту, вкладу. Власне саме такого характеру послуги відповідно то Статуту надає позивач.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач Головне управління ДПС у Львівській області звертався до Церковної кредитної спілки “Анісія” з листом від 11.02.2021р. про реєстрацію платником податку на додану вартість із зобов`язанням забезпечити виконання вимог ст.181, ст.183 ПК України та подати реєстраційну заяву платника податку на додану вартість, надати пояснення на адресу податкового органу, якщо діяльність підприємства не підпадає під норми ст.181 ПК України.
15.02.2022р. у відповідь на запит Церковна кредитна спілка “Анісія” повідомила Головне управління ДПС у Львівській області, що операції кредитної спілки щодо обслуговування, залучення, розміщення та повернення коштів за договорами позики, депозиту, вкладу не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, а тому, протягом останніх 12 місяців ЦКС “Анасія” надавала послуги, операції за якими звільняються від оподаткування податком на додану вартість.
Одночасно, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що Церковна кредитна спілка “Анісія”  подавала звітність як для неприбуткової організації за період з 2017 року - 2023 рік, та контролюючий орган приймав звіти та звітні дані від позивача, як особи, що здійснює неприбуткову діяльність, що підтверджується квитанціями. Тобто, податковий орган погоджувався з тим фактом, що кредитна спілка має ознаки неприбутковості.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що рішення Головного управлінням ДФС у Львівській області від 18.12.2017р. №1713044601059  є протиправним та яке слід скасувати.
ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», видно, що у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині незадоволених (відмовлених) позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Львівській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно  п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі № 380/10062/23  – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 17.01.2024р.