Справа № 127/39900/23 
Провадження № 33/801/164/2024
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Оніщук В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року                                                                     м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області 22 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 КУпАП,
в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік шість місяців, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
У постанові суду зазначено, що 19 грудня 2023 року о 22 год. 18 хв. у м. Вінниці, по вул. Ганзюка, 2, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Land Rover Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху не був уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припарковані транспортні засоби, а саме, «Renault Mеgane» д.н.з. НОМЕР_2 , «BMW 120d» н.з. НОМЕР_3 , мопед «Yamaha Jog» д.н.з. НОМЕР_4 , який відкинуло по інерції в транспортний засіб «Mazda CX-9» д.н.з. НОМЕР_5 , після чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_6 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
Окрім цього, 19 грудня 2023 року о 22 год. 18 хв. у м. Вінниці, по вул. Ганзюка, 2, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Land Rover Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди до якої був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП. 
При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 вину визнав, до того ж його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами. 
Не погоджуючись із вказаною постановою суду у частині накладеного стягнення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати у частині застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, признавши інше покарання не пов`язане із позбавленням права керування.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції при розгляді справи не надав оцінки та не врахував обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , а саме те, що той вперше притягується до відповідальності, визнав вину та щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду, самостійно повернувся на місце події, має стійкі соціальні зв`язки.
Також міський суд не врахував пояснення ОСОБА_1 щодо обставин, за яких були скоєні правопорушення.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, при цьому надано заяви про розгляд справи у їх відсутність. 
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків. 
Положеннями статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Згідно ст. 122-4 КУпАП, відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. 
Факт учинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, кваліфікація його дій та доведеність вини, в суді апеляційної інстанції ним не оспорюється, а тому висновок місцевого суду в цій частині апеляційним судом не перевіряється.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Водночас, на переконання апеляційного суду, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст. 33 КУпАП та наклав стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.
Апеляційний суд враховує особу правопорушника, який уперше притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненому щиро розкаявся, завдані пошкодження автомобілів є незначними, до того ж ОСОБА_1 у повній мірі відшкодував завдану матеріальну шкоду потерпілим, про що свідчать власноруч написані розписки власників пошкоджених ОСОБА_1 транспортних засобів у матеріалах справи (а. с. 12-16).
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає за можливе пом`якшити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення та призначити йому стягнення у виді штрафу, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ст. 122-4 КУпАП, яка є найбільш суворою.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що з урахуванням встановлених обставин справи, особи правопорушника, буде відповідати вимогам статті 7 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що таке стягнення є необхідним, буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним у майбутньому нових правопорушень, а також відповідатиме меті накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 33, 36, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень.
У решті постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          В. В. Оніщук