ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/8991/23
Провадження № 33/4820/19/24

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., осіб щодо яких складено протоколи про адміністративне правопорушення та потерпілих – ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Оніщука Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Оніщука Є.О. на постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайоннього суду від 19.04.2023 року провадження у справі щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця  АДРЕСА_1 , закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Із постанови суду вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 406643 від 08.04.2023  року, ОСОБА_1 08.04.2023 року о  09 годині  15 хвилин, в м. Хмельницькому, по  а/д Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка 251 км, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 11021 д.н. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Хмельницький, в сторону м. Тернопіль, в крайній праві смузі, під час перестроювання з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу, з метою розвороту, не переконався в тому, що крайня ліва смуга вільна, не надав перевагу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, в крайній лівій смузі, в результаті чого водій транспортного засобу ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 допустив зіткнення з транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що не надано доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1   п. 10.3 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року,  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця  АДРЕСА_2 , пенсіонера, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнуто з  ОСОБА_2  судовий збір на користь держави у розмірі 536 гривень 80 копійок.
Суд встановив, що ОСОБА_2 08.04.2023 року о 09 год. 15 хв. на автодорозі «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка» 251 км, керуючи належним йому на праві приватної власності транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , в порушення п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, рухаючись зі сторони м.Хмельницький, в напрямку м.Тернопіль, в крайній лівій смузі, допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ 11021635», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який, після перестроювання з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу, рухався попереду в попутному напрямку. В результаті ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Суд мотивував своє рішення тим, що винуватість  ОСОБА_2 підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів: поясненнями ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №406642 від 08.04. 2023, складеного відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, схемою місця ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів, та пошкодження, які вони отримали, відеозаписом та фотозображеннями з місця події. Оцінивши вказані докази, суд прийшов до висновку, що саме порушення ОСОБА_2 п.п. 12.1,1.1 ПДР знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали у вигляді механічних пошкодженнях транспортних засобів.
Представник потерпілого ОСОБА_2 – адвокат Оніщук Є.О., у поданій апеляційній скарзі, просить постанову місцевого суду про закриття провадження відносно ОСОБА_3 скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Апелянт вказує, що за наслідками ДТП відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 406643, відповідно до якого він, порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Будь-яких зауважень до протоколу ОСОБА_1  не надав, у судовому засіданні підтвердив відсутність зауважень до протоколу та схеми місця ДТП. Крім того, за відсутності будь-яких доказів вини ОСОБА_2 , у цій ДТП, відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 406642, відповідно до якого він, ніби-то, порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, розгляд якого здійснювався у справі №686/8997/23. При цьому, зроблений судом першої інстанції висновок про те, що  ОСОБА_1 виїхав з АЗС та здійснив рух праворуч, в подальшому перестроївся в ліву полосу руху безпідставний, оскільки з відеозапису чітко видно як ОСОБА_1 виїхав з АЗС та здійснив рух праворуч, а після руху, протягом певного часу, в правій смузі, що призначена для розгону, відеозображення нечітке, автомобіль ОСОБА_1 взагалі не видно, відсутнє чітке відображення подальшого руху і маневрів автомобілів, які від`їхали від АЗС, навіть, на незначну відстань. Крім того, з пояснень самого ОСОБА_1  вбачається, що він перестроївся в ліву смугу, на відстані близько 150 метрів, від АЗС. Однак, якість відеозапису дозволяє ідентифікувати учасників та рух автомобілів, які знаходяться від АЗС на відстані не більше 50 метрів. Також, виходячи з розташування камери на АЗС, розташування будівель з рослинністю та напрямку руху ОСОБА_1 , слідує, що камера відеозапису на АЗС не може охоплювати відображення автодороги зі смугами на відстані 150 метрів. Окрім того, помилковий висновок суду, зроблений з нечіткого відеозапису, суперечить протоколу та схемі місця ДТП, до яких ОСОБА_1 не надавав будь-яких зауважень. Проте, при розгляді цієї справи, суд першої інстанції вимог закону не дотримався, що призвело до неповного з`ясування усіх обставин. Переконує, що винуватцем ДТП є саме  ОСОБА_1 , оскільки він, виїхавши з автозаправки ВОГ, рухаючись у крайній правій смузі, намагаючись перестроїтись з крайньої правої смуги, не дав дорогу транспортному засобу ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, в лівій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтись, і саме в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
       Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду про визнання винуватим ОСОБА_2 у вчиненні цього правопорушення, представник ОСОБА_4 , в поданій апеляційній скарзі, просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує, що ДТП сталась через те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , намагаючись перестроїтись з крайньої правої смуги для подальшого розвороту, не надав дорогу транспортному засобу ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, в крайній лівій смузі руху, та різко виїхав в ліву смугу. Вказані, в складеному щодо ОСОБА_2 протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 406642, висновки, про ніби-то порушення ним вимог п. 12.1, 13,1 Правил дорожнього руху, не відповідають фактичним обставинам справи, протокол складено без урахуванням наданих ОСОБА_2 пояснень, за відсутності жодного доказу перевищення ОСОБА_2 швидкості, не обрання ним безпечної дистанції чи інтервалу. Крім того, не може бути належним доказом наявності вини ОСОБА_2  відеозапис, досліджений в судовому засіданні, оскільки з відеозапису чітко видно як ОСОБА_1 виїхав з АЗС та здійснив рух праворуч, а після руху, протягом певного часу в правій смузі, що призначена для розгону, відеозображення нечітке, автомобіль ОСОБА_1 взагалі не видно, відсутнє чітке відображення подальшого руху і маневрів автомобілів, які від`їхали від АЗС, навіть, на незначну відстань. Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутні порушення п. 12.1,13.1 ПДР України та причинно-наслідковий зв`язок між його діями та настанням наслідків. 
       В ході апеляційного розгляду, 25.05.2023 адміністративні справи за ст. 124 КУпАП щодо  ОСОБА_2  та ОСОБА_1 були об`єднанні в одне провадження (№33/4820/285/23).
Заслухавши ОСОБА_2 та його представника – адвоката Оніщука Є.О., на підтримання доводів апеляційних скарг, думку ОСОБА_1 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив рішення суду першої інстанції щодо нього залишити без змін, розглянувши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що такі підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи, не дотримався вищезазначених вимог закону і даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, прийшов до необґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП та про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди.
За змістом ст. 124 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
        Згідно з п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

       У відповідності до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційним судом встановлено, що 08.04.2023 року о  09 годині  15 хвилин, в м. Хмельницькому, по  а/д Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка 251 км, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 11021 д.н. НОМЕР_1 , рухаючись із сторони м. Хмельницького, в сторону м. Тернопіль, в крайній праві смузі, під час перестроювання з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу, з метою розвороту, не переконався в тому, що крайня ліва смуга вільна, не надав перевагу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, в крайній лівій смузі, в результаті чого водій транспортного засобу ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 допустив зіткнення із транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

У суді першої інстанції та апеляційної інстанції  ОСОБА_1 вину не визнав та повністю заперечував обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього, та вважав винним у дорожньо-транспортній пригоді водія автомобіля ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Зазначив, що  керуючи автомобілем ЗАЗ 11021 д.н. НОМЕР_1 ,, який рухався зі швидкістю 60 км/год, здійснював виїзд із заправки. За метрів 150 перестроїв транспортний засіб в ліву полосу для руху. Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 був за 200 метрів позаду, коли він почав розворот, зменшив швидкість руху і відчув удар.
Аналогічні пояснення  ОСОБА_1 надав працівникам поліції безпосередньо після ДТП, що відображено у його письмових поясненнях від 08.04.2023, в яких він уточнив, що заїхавши в праву смугу, проїхав 50м, потім перестроївся у ліву, де також проїхав 50м, а потім почав розворот, автомобіль ВАЗ бачив в лівій смузі за 50м. від нього.
Незважаючи на невизнання вини  ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що порушення ним п.10.3 ПДР і вчинення цього адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 406643 від 08.04.2023  року, складеного щодо ОСОБА_1 , вбачається, що 08.04.2023 року о  09 годині  15 хвилин, в м. Хмельницькому, по  а/д Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка 251 км,  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 11021 д.н. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Хмельницький, в сторону м. Тернопіль, в крайній праві смузі, під час перестроювання з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу, з метою розвороту, не переконався в тому, що крайня ліва смуга вільна, не надав перевагу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, в крайній лівій смузі, в результаті чого водій транспортного засобу ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 допустив зіткнення з транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Інший учасник ДТП  ОСОБА_2 , в своїх поясненнях, зразу ж після ДТП, та в суді першої і апеляційної інстанції, пояснив, що у зазначеному місці, він керував автомобілем ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 , який рухався зі швидкістю 75-80 км/год., та знаходився в лівій крайній полосі, ОСОБА_1 , виїхавши на автомобілі ЗАЗ 11021 д.н.  НОМЕР_1  з АЗС в крайню праву смугу руху, почав виїжджати з цієї смуги і здійснювати розворот. Щоб не допустити зіткнення, він виїхав на смугу зустрічного руху, де й відбулось зіткнення транспортних засобів.
Зі схеми місця ДТП, складеної за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.
Вказана схема відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853), будь-яких порушень, які б впливали на допустимість її як доказу, судом апеляційної інстанції не встановлено.
З вказаної схеми вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулося на зустрічній смузі руху. Крім того, характер отриманих пошкоджень транспортними засобами, в повній мірі, відповідає механізму ДТП, який описаний в протоколі та відображений в схемі ДТП.
Фотокартки з місця ДТП фактично відображають розташування транспортних засобів, як це відображено на схемі ДТП та жодним чином не спростовують вину  ОСОБА_1  у вчиненні цього правопорушення. правопорушенні.
Як вбачається з п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 10.3ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.
Враховуючи вказані норми, слід зробити висновок, що саме водій  ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ 11021 д.н.  НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, під час перестроювання з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу, з метою розвороту, не переконався в тому, що крайня ліва смуга вільна, не надав перевагу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, в крайній лівій смузі, в результаті чого водій транспортного засобу ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 допустив зіткнення з транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 .
Закриваючи провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.124 КУаП, суд першої інстанції, як на доказ його невинуватості, посилався на дані, переглянутого в судовому засіданні відеозапису, з якого, на думку суду вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виїхав з АЗС та здійснив рух праворуч, в подальшому перестроївся на ліву полосу руху. Автомобіль під керуванням ОСОБА_2 їхав позаду, на значній відстані від автомобіля ЗАЗ 11021 д.н. НОМЕР_1 .
Разом з тим, із висновку експерта від 30.11.2023, зробленого на виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 05.07.2023 про призначення комплексної судової інженерно- транспортної, фототехнічної та відео технічної експертизи слідує, що в ході перегляду відеофайлу було встановлено, що він містить кольоровий відеозапис зйомки з монітору (що додатково погіршує якість наданого на дослідження матеріалу) відеозапису з камери спостереження на АЗС «WOG». Відеозапис має низьку роздільну здатність та різкість, низьку чіткість елементів. На відеозаписі не проглядаються лінії дорожньої розмітки та момент дорожньо-транспортної пригоди, також в кадрі не проглядаються одночасно два автомобілі для розрахунку відстані між ними. Фотозображення, надані на дослідження не містять інформації необхідної для надання відповідей на питання поставлені перед експертом. В зв`язку з вищенаведеним відповісти на питання №1-5, 7-9 постанови, тобто, встановити та визначити час, відстань, швидкість та момент перестроювання як для автомобіля ЗАЗ 11021 д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , так і для автомобіля ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , не представляється можливим.
Крім того, суд першої інстанції не дав оцінку поясненням іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , які суперечили поясненням ОСОБА_1 , в частині причини виникнення ДТП.
Підстав не вірити поясненням ОСОБА_2 про те, що автомобіль ЗАЗ, водій якого, рухаючись зі смуги прискорення, при здійсненні розвороту, різко виїхав у ліву смугу руху, по якій він здійснював рух автомобілем ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_2 , що змусило його застосувати екстрене гальмування та виїхати на зустрічну смугу руху, щоб не допустити зіткнення, яке уникнути не вдалось, апеляційний суд не вбачає, оскільки такі його пояснення підтверджуються сукупністю досліджених апеляційним судом вищезазначених доказів, які ставлять під сумнів пояснення ОСОБА_1 .
Посилання суду на те, що вина  ОСОБА_2 підтверджується, крім того, сукупністю зібраних по справі доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №406642 від 08.04. 2023, складеного відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, схемою місця ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів, та пошкодження, які вони отримали, відеозаписом та фотозображеннями з місця події, є безпідставними, оскільки, у разі перестроювання, відповідно до вимог п.10.3 ПДР,  водій ОСОБА_1  повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку, по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися. Відповідно, в діях  ОСОБА_2 не вбачається порушення вимог п.п. 12.1,13.1. ПДР, а саме, що він не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, рухаючись зі сторони м.Хмельницького, в напрямку м.Тернопіль, в крайній лівій смузі, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ 11021635», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який, після перестроювання з крайньої правої смуги, в крайню ліву смугу, рухався попереду, в попутному напрямку, оскільки вказані обставини не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Як вже зазначалось, відеозапис не може бути належним доказом вини ОСОБА_2 , схема місця ДТП та фотозображення з місця події підтверджують розташування автомобілів після ДТП та місце ДТП. 
Із висновку експерта № КСЕ-19/123-23/7477 від 30.11.2023, зробленого на виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 05.07.2023 про призначення комплексної судової інженерно- транспортної, фототехнічної та відео технічної експертизи слідує, що зафіксований слід гальмування, залишений колесами автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 , від початку до свого закінчення дещо дугоподібний, без видимих різких зміщень відносно початкового напрямку або ж відхилень в поперечному напрямку, які могли бути зумовлені зіткненням з автомобілем ЗАЗ-11021 н.з. НОМЕР_1 .
Аналізуючи викладену вище слідову інформацію, можна прийти до висновку, що дана слідова інформація, за відсутності інших слідових ознак, які носять індивідуальний характер та можуть бути належним чином ідентифіковані і використані для уточненого визначення розташування місця наїзду, з технічної точки зору є недостатньою для того, що б експертним шляхом визначити конкретне розташування місця зіткнення відносно елементів проїзної частини. Відповідно до локалізації наявної слідової інформації на проїзній частині, з технічної точки зору можна вказати, що зіткнення автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 та автомобіля ЗАЗ-11021 н.з. НОМЕР_1 , в поперечному напрямку могло відбутись в межах напрямку руху до м. Хмельницького, а в повздовжньому напрямку - в районі закінчення сліду гальмування L4, перед початком осипу ґрунту.
Обстановка дорожньо-транспортної пригоди, яка склалася в даній ситуації, з технічної точки зору, включає цілий комплекс даних, що характеризуються умовами, при яких виникла, тривала та закінчилась дорожньо-транспортна пригода.
При встановленні моменту виникнення небезпеки для руху, з технічної точки зору слід керуватися загальними рекомендаціями: небезпечна обстановка виникає в момент, коли для запобігання ДТП водій повинен негайно прийняти необхідні міри, якщо він може виявити небезпечні дії водіїв інших транспортних засобів, які не відповідають вимогам Правил дорожнього руху України (ПДР).
Моментом виникнення небезпеки визначається початок необхідних дій водія по запобіганню наслідків.
В процесі руху транспортного засобу водій очікує та повинен передбачити зміну багатьох об`єктивних умов, але на водія не може бути покладений обов`язок передбачення небезпечних дій зі сторони оточуючих осіб.
На водія покладається певний обов`язок лише з того моменту, коли виникла небезпечна ситуація. Відповідно, тут мова може йти не про передбачення водієм можливих поступків інших учасників руху, а про момент, коли небезпечна поведінка іншого учасника руху набула характер конкретної дії, стала об`єктивною реальністю.
У випадку ДТП, пов`язаних із зіткненнями транспортних засобів, слід керуватися такими положеннями: небезпека виникає, коли для запобігання ДТП водій повинен був прийняти необхідні міри, якщо у нього була об`єктивна можливість виявити не відповідні вимогам ПДР дії водія іншого транспортного засобу, які в кінцевому результаті призвели (можуть призвести) до зіткнення.
Разом з тим, для запобігання зіткнення з іншим транспортним засобом водій не зобов`язаний приймати екстрені міри раніше, чим він може виявити небезпечні дії водія цього транспортного засобу, не відповідні вимогам ПДР. Водій не зобов`язаний розраховувати на те, що за час подолання транспортним засобом відстані, на якій ще можна було запобігти зіткнення, водій іншого транспортного засобу здійснить небезпечні дії, які не відповідають вимогам ПДР. Якщо це відбудеться, водій не зобов`язаний приймати екстрені міри раніше, чим він може виявити такі дії.
Значення терміну «небезпека для руху», що наведений у п. 1.10 ПДР України це - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги руху транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.
Якщо виключити варіанти, пов`язані із технічним станом транспортного засобу і рухом іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку, то за даним визначенням основною ознакою небезпеки є така зміна дорожньої обстановки, яка пов`язана з появою рухомого об`єкта, що наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її, та загрожує безпеці дорожнього руху.
Із заданих особливостей дорожньої обстановки можна бачити наступне:
ДТП мала місце поза межами населеного в світлу пору доби;
Автомобіль ВАЗ-21099 номерний знак (н.з.) НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , рухався в крайній лівій смузі руху, а автомобіль ЗАЗ-1І021 н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , на ранній стадії розвитку ДТП, рухався в межах правої смуги руху та здійснив перестроювання в ліву смугу з подальшим виконанням маневру розвороту.
Відповідно, виходячи з вимог ПДР, а саме п.п. 10.1 та 10.3, можна бачити, що перед будь-якою зміною напрямку руху водій транспортного засобу повинен впевнитись в безпечності виконання маневру та не створювати перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, а в разі перестроювання водій транспортного засобу повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
п.10.3. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Таким чином, за умови, що зміна напрямку руху водієм автомобіля ЗАЗ- 11021 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 при перестроюванні з правої смуги в ліву смугу руху, змушувала водія автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , що рухався в лівій смузі руху, відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки (шляхом своєчасного зниження швидкості) задля запобігання скоєння ДТП, таке переміщення автомобіля ЗАЗ-11021 н.з. НОМЕР_1 , з технічної точки зору, зумовлювало виникнення небезпеки для руху водію автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 .
При заданих обставинах пригоди, з урахуванням зазначеної вище умови, зміна напрямку руху водієм автомобіля ЗАЗ-11021 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 при перестроюванні з правої смуги в ліву смугу руху, з технічної точки зору, може вважатися моментом виникнення небезпеки для руху водію автомобіля ВАЗ-21099 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , що рухався в лівій смузі руху.
Отже, виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 було допущено порушення п. 10.3 ПДР України, що було причиною настання даної пригоди, відтак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, згідно з якою стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Вказані вище фактичні дані вказують на те, що дії водія ОСОБА_2 не могли перебувати у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є незаконним, без належної оцінки усіх наявних в матеріалах справи доказів, у зв`язку з чим, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, на підставі п.1 ч.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до ч. 7, п. 2,3 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі, а також скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Керуючись ст.294 КУпАП,-
п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Оніщука Є.О. задовольнити.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити  провадження у справі про адміністративне правопорушення за  ст. 124 КУпАП  щодо ОСОБА_2 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за  ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Кулеша Л.М.