Дата документу 23.01.2024 Справа № 331/251/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 331/251/20        Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В.
Провадження № 22-ц/807/135/24        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» січня 2024 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Бєлки В.Ю.,
       Кочеткової І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2  на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу, 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (не облікованого) об`єму природного газу.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 13.03.2019 року працівниками АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання споживача, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , абонент ОСОБА_1 о/р НОМЕР_1 була здійснена перевірка режиму газоспоживання. В результаті перевірки працівниками АТ «Запоріжгаз» було виявлено наявність несанкціонованого газопроводу проведеного шляхом прихованих заходів, а саме до розподільчого надземного газопроводу Dy 40 мм (який проходить у прибудові будинку) до вузла обліку MGM-G4 №200902010 самовільно вкручений штуцер Dy 25 мм з приєднаним гумовим шлангом чорного кольору, несанкціонований газопровід прокладений у даху будинку та надходить на газові прилади УГОП (форсунка для опалення) та ПГ (плита газова).
З урахуванням виявлених порушень представниками Оператора ГРМ у присутності споживача складено акт про порушення №0600404405 від 13.03.2019 року. Акт у порядку визначеному Кодексом газорозподільних систем підписано працівниками АТ «Запоріжгаз» та головним спеціалістом відділу ЖКГ по Олександрівському району Пивоваровою Г.О., зауважень за фактом складення акту внесено не було. Під час проведення перевірки вузла обліку газу та складення акту про порушення застосовувалась відеозйомка.
Комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № 0600404405 від 13.03.2019 року, що відображено у протоколі № 694 від 05.04.2019 року.
Зважаючи на вищезазначене, відповідачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу з 13.03.2017 року по 12.03.2019 року, з урахуванням підключених газових приладів (газова плита - 1 шт., котел - 1 шт.), зареєстрованих осіб (зареєстровано 6 осіб) та опалюваної площі (34 м2). Вартість донарахованого об`єму необлікованого природного газу склала 102 877,74 грн.
03.05.2019 року АТ «Запоріжгаз» на адресу відповідачк рекомендованим листом з повідомленням направлено акт, розрахунок, рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості та рахунок на його оплату. В добровільному порядку відповідачем борг не сплачено.
Посилаючись на вищенаведені обставини, АТ «Запоріжгаз» просило суд стягнути з ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь AT «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ», м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7 вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу у сумі 102 877,74 грн. 74 коп. перерахувавши на рахунок № НОМЕР_2 в АБ «Кліринговий Дім» м. Київ, МФО 300647, ЄДРПОУ 03345716.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу у сумі 102 877,74 грн. 74 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду,  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що вона не укладала типового договору постачання природного газу, проживала за іншою адресою, не споживала природний газ у зв`язку з його відключенням, та зазначаючи про незаконність дій позивача при складанні акту про порушення, просила скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що доводи апеляційної скарги носять характер формальних міркувань, недоведеності, цитуванням норм кодексу та закону, що не можуть слугувати достатньою та обґрунтованою підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 грудня 2023 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 грудня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими. 

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Матеріалами справи підтверджено, що 22.03.2010 року між АТ «Запоріжгаз» (виконавець) та ОСОБА_1 (споживач) було укладено договір № 100421 про надання послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Договір № 100421) (т.1, а.с.97-101).

ОСОБА_1 є абонентом/споживачем газу за адресою: АДРЕСА_1 , ЕІС код 56XM14A30719271Q, особовий рахунок НОМЕР_1 . Вказане підтверджується копією заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта (т.1, а.с.15).

Відповідно до п.31 Договору № 100421 споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: самовільне підключення до системи газопостачання, за використання газу (за відсутності лічильника) у разі неповідомлення у місячний строк виконавця про зміни видів споживання природного газу або надання недостовірної інформації; за навмисне пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повір очного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника.

Пунктом 42 Договору № 100421 визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку однією із сторін не буде заявлено про намір його розірвання або перегляду. Договір за погодженням сторін може бути розірваний достроково (т.1, а.с.97-100)

Вказаний договір було укладено на підставі власноруч складеної заяви ОСОБА_1 від 22.03.2010 року, адресованій АТ «Запоріжгаз», де зазначено, що необхідність укладення договору викликана тим, що її батько ОСОБА_3 постійно проживає в Запорізькій області в м. Оріхів, а вона прописана та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (т.1, а.с.101).

Судом першої інстанції встановлено, що Договір № 100421 не розірвано та не переглянуто, тобто на час розгляду справи, вказаний договір є чинним.

13.03.2019 року працівниками АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання споживача, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (абонент ОСОБА_1 о/р НОМЕР_1 ) була здійснена перевірка режиму газоспоживання та виявлено наявність несанкціонованого газопроводу, проведеного шляхом прихованих заходів, а саме до розподільчого надземного газопроводу Dy 40 мм. (який проходить у прибудові будинку) до вузла обліку MGM-G4 №200902010 самовільно вкручений штуцер Dy 25 мм. з приєднаним гумовим шлангом чорного кольору, несанкціонований газопровід прокладений у даху будинку та надходить на газові прилади УГОП (форсунка для опалення) та ПГ (плита газова).
З урахуванням виявлених порушень представниками Оператора ГРМ у присутності головного спеціаліста відділу ЖКГ по Олександрівському району Пивоварової Г.О., складено акт про порушення №0600404405 від 13.03.2019 року. Акт у порядку визначеному Кодексом газорозподільних систем підписано працівниками АТ «Запоріжгаз» та головним спеціалістом відділу ЖКГ по Олександрівському району Пивоваровою Г.О. (т.1, а.с.16-19).

У зв`язку з відсутністю споживача ОСОБА_1 13.03.2019 року при проведенні перевірки вузлів обліку газу, акт №0600404405 за вказаною адресою було складено працівниками АТ «Запоріжгаз» у присутності незаінтересованої особи - представника органу місцевого самоврядування головного спеціаліста відділу ЖКГ по Олександрівському району Пивоварової Г.О., чий підпис та відмітка про ознайомлення міститься в акті. 

Отже, правильним є висновок суду про те, що позивачем була дотримана процедура складання акту про порушення, встановлена чинним законодавством в сфері розподілу природного газу.

На виконання вимог п. 8 глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем при складанні акта про порушення представником Оператора ГРМ в ньому вказано про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та зазначено:
1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення - АДРЕСА_3 ;
2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення - 05.04.2019 року з 09:00 до 15:45;
3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії) - 067-007-61-04.

З урахуванням виявленням факту несанкціонованого втручання у роботу ГРМ шляхом прокладення несанкціонованого газопроводу, комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №0600404405 від 13.03.2019 року, про що зазначено в протоколі № 694 від 05.04.2019 року (т.1, а.с.20,21).

Зважаючи на вищезазначене, АТ «Запоріжгаз» здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу з 13.03.2017 року по 12.03.2019 року, з урахуванням підключених газових приладів (газова плита - 1 шт., котел - 1 шт.), зареєстрованих осіб (зареєстровано 6 осіб) та опалюваної площі (34 м2). Вартість донарахованого об`єму необлікованого природного газу склала 102 877,74 грн. (т.1, а.с.24-27).

03.05.2019 року АТ «Запоріжгаз» на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням направлено: акт, розрахунок, рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості та рахунок на його оплату (т.1, а.с.30-34).

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619.

Відповідно до пункту 4 Глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем контрольний огляд вузла обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ЗВТ (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газу.

Несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи це втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.

Порядок проведення перевірки вузлів обліку газу та їх складових визначений Главою 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем, у відповідності до пункту 1 якого суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових зокрема щодо відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу.

Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення оператором ГРС несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРС, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (пункт 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС).

Пунктом 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС визначено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРС, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправлення разом із супровідним листом, що оформлюється в довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за не облікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Приховані заходи - це несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

Актом про порушення № 0600404405 від 13.03.2019 року встановлено наявність несанкціонованого газопроводу, здійсненого шляхом прихованих заходів; використання природного газу за відсутності договору розподілу природного газу, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 102 877,74 грн. (.1, а.с.27).

ОСОБА_1 не надані належні та допустимі докази, які б спростували правильність наданого позивачем розрахунку.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем процедури складення акту про порушення спростовуються матеріалами справи, оскільки вказаний акт складено представниками АТ «Запоріжгаз» у присутності незаінтересованої особи – представника органу місцевого самоврядування головного спеціаліста відділу ЖКГ по Олександрівському району Пивоварової Г.О., чий підпис і міститься в акті, що відповідає вимогам п.п. 1, 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Крім того, позивачем була дотримана процедура направлення акту про порушення відповідачці, що підтверджується фіскальним чеком та реєстром відправленої кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 , відправлену за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.29).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про неналежність ОСОБА_1 як відповідача по справі, оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 протягом періоду (з березня 2017 року по березень 2019 року), зазначеного в позовній заяві, була зареєстрована за адресою надання послуг. Відповідачкою не надано доказів, що протягом зазначеного періоду вона була зареєстрована за іншою адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника).

Згідно з частиною 4 вищевказаної статті виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже, після виконання солідарного зобов`язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них, воно повністю припиняється. Натомість, виникає нове зобов`язання між боржником, який виконав зобов`язання, й іншими боржниками, яке визначено положеннями ст. 544 ЦК України.

Аналіз наведених положень закону вказує на те, що позивач має право вимагати виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг як від власника будинку, так і від будь-якої іншої особи, яка зареєстрована або проживає у цьому будинку. При цьому, позивач має право вимагати виконати обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг разом від всіх осіб, які зареєстровані в квартирі, або від однієї особи.

Таким чином, оскільки відповідачем ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження того, що в спірний період вона не була споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 , позивач має право вимагати від неї виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг.

Посилання ОСОБА_1 на судові рішення у справах № 3246/2012 та № 323/1985/15-ц, як на докази не проживання зареєстрованих у спірній квартирі ОСОБА_4 (з вересня 2012 року) та ОСОБА_5 (з жовтня 2015 року) за вказаною адресою не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не надала докази щодо направлення та отримання АТ «Запоріжгаз» вказаних рішень.

Аргументи щодо проведення нарахування необлікованого об`єму природного газу в неопалювальний період є безпідставними з огляду на таке.

Додатком 15 до Кодексу газорозподільних систем визначено, якщо споживач (фізична особа) використовував в неопалювальний період опалювальні прилади (крім опалювально-варильних печей чи кухонних вогнищ), граничний обсяг споживання має становити 30 відсотків від граничного обсягу в опалювальний період.

Відповідно до абзацу 5 пункту 3 Глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРС, якщо на певний період, зокрема в неопалювальний період, споживач не планує використовувати природний газ та бажає щоб за його об`єктом чи окремим газовим приладом не здійснювалося нарахування за нормами споживання, він має письмово звернутися із заявою до Оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача або на окремий газовий прилад.

У разі отримання такої заяви Оператор ГРМ протягом п`яти робочих днів у міській місцевості та десяти робочих днів у сільській місцевості з дня реєстрації заяви зобов`язаний здійснити відповідне припинення (обмеження) розподілу природного газу на об`єкт (газовий прилад) споживача шляхом закриття та опломбування в установленому законодавством порядку запірних пристроїв.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не зверталася до товариства з відповідною заявою, АТ «Запоріжгаз» здійснено розрахунок вартості донарахованого об`єму в неопалювальний період з урахуванням 30 відсотків від граничного обсягу в опалювальний період, на підставі чого споживачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 Кодексу ГРМ) з 13.03.2017 року по 12.03.2019 р. з урахуванням усіх газових приладів.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено статтями 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статей 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди відповідача з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Колегія суддів також відхиляє інші доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження. Фактично аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином зібрані у справі докази та не встановив всі обставини у справі, зводяться до переоцінки доказів у справі.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2  залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 23 січня 2024 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         В.Ю. Бєлка 

       І.В. Кочеткова