УХВАЛА
 
12 лютого 2024 року
м. Київ
 
справа № 522/3776/17
провадження № 61-1373ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Одеської міської ради, Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом приведення приміщень у попередній стан та відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом приведення у  первинний стан самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 76 070,00 грн, моральну шкоду в розмірі 70 000,00 грн та судові витрати. 
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 . Житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою, є пам`ятником архітектури та містобудування. З осені 2016 року в будинку ведуться будівельні роботи та реконструкція квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_4 . Крім того, роботи ведуться і на горищі, частина якого розташована над квартирою позивача, в результаті чого створилася аварійна ситуація для мешканців всього будинку. В ході реконструкції для влаштування сходів провідних з квартири на горище, були вирізані балки - несучі перекриття; вирізані кронштейни та розкоси, на яких кріпиться зовнішній декор будинку; демонтовані розкоси, які підтримували конструкцію покрівлі, в зв`язку з чим вся конструкція будинку втратила свою жорсткість внаслідок чого квартира позивача зазнала збитків, а саме: полопалися надвіконні перемички, просіла підлога, просіли двері встановлені на мансарді і в кухні, в зв`язку з чим їх не можливо закрити, на стінах квартири утворилися тріщини, які з кожним днем стають все більше і ширше, за площею і збільшенням тріщин ведеться спеціалізоване спостереження. Окрім того, при реконструкції (перебудуванні) квартири відповідачем було захвачено частину горища, яке знаходиться безпосередньо над квартирою ОСОБА_2 , цей факт підтверджується тим, що у стіні горища, яке належить позивачу на праві приватної власності, стирчить кінець від саморіза, який був вкручений з боку горища, на яке можна потрапити лише з квартири відповідача. З приводу незаконного проведення відповідачем реконструкції квартири, позивач та інші власники квартир зверталися із заявами до різноманітних інстанцій, однак, у зв`язку з тим, що жодна комісія не може потрапити до квартири ОСОБА_3 , вирішити проблему не можливо. Також, позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 продала квартиру ОСОБА_1 , яким продовжуються здійснюватися будівельні роботи, внаслідок яких квартира позивача та технічний стан будинку з кожним разом погіршується. Через судову тяганину, нервозність, порушення сну, витрат на захист своїх прав та на усунення пошкоджень свого майна через недобросовісну поведінку відповідачів, позивач зазнав моральної шкоди, яку просив стягнути у заявленому ним розмірі.
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_2 , шляхом приведення у первинний стан самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 відповідно до проектної документації будинку. 
Стягнено солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 76 070,00 грн.
Стягнено солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. 
Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.
Постановою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року в частині зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_2 , шляхом приведення у первинний стан самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , відповідно до проектної документації будинку, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнової та моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом приведення приміщень у  попередній стан та відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи.
24 січня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у вказаній справі.
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                         у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Постановою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року частині зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_2 , шляхом приведення у первинний стан самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 , відповідно до проектної документації будинку, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнової та моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом приведення приміщень у  попередній стан та відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи.
ОСОБА_1 апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не подавав, це судове рішення щодо позовних вимог до ОСОБА_1 апеляційним судом не переглядалося.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                         у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішенняПриморського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 січня 2023  року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Одеської міської ради, Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом приведення приміщень у попередній стан та відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук
                                                                                                                        Д. А. Гудима 
                                                                                                                        Є. В. Краснощоков