ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/6273/23                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                                            Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                     Кобаля М.І., Костюк Л.О.,  

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.
Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно відмовив у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій з тих підстав, що позивачу раніше вже була призначена пенсія  за вислугу років. Разом з тим пенсія за вислугу років призначена 27.12.2010, та у зв`язку із продовженням роботи, розпорядженням від 14.01.2011  припинено виплату пенсії з 27.12.2010. Отже, позивач раніше не отримувала пенсію, тому має право на отримання вищевказаної виплати.
Рішенням Черкаського  окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.04.2023 щодо виплати грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 25.04.2023 щодо виплати грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ГУ ПФУ в Черкаській області подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачу з 20.12.2010 призначено пенсію за вислугу років. Рішенням від 14.01.2011 припинено виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з її працевлаштуванням. Відтак, підстави для виплати грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1038-ІУ відсутні.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від   07 та 22 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Позивачем письмовий відзив на апеляційну скаргу не подавався. 
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 20.03.2023 №971010138021 ОСОБА_1 з 13.03.2023 призначено пенсію за віком відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На звернення позивача щодо виплати грошової допомоги у розмірі 10 нарахованих пенсій за віком, відповідач листом від 31.05.2023 повідомив про відсутність підстав для виплати грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що з 20.12.2010 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту «е»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  право на пенсію за вислугу років мають  працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
Пунктом 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону  України від 09.07.2003 №1058-IV  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (далі  - Закон №1058) передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого  статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року №1191  затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1  Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  (далі  - Порядок №1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» і «ж»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів  і  установ  освіти,  охорони  здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років,  затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 "Про перелік закладів і установ  освіти,  охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років"  (далі  Перелік №909).
Пунктом 5 Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до  Закону №1058-IV  та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого  статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е»-«ж»  статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  будь-якого іншого виду пенсії.
Натомість, оскаржувана у цій справі відмова у виплаті грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пов`язана із тим, що з 20.12.2010 позивачу вже призначалася пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Так, відповідно до протоколу УПФУ в Придніпровському районі м. Черкаси від 27.12.2010 №62291 позивачу призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти з 21.12.2010.
Разом з тим, розпорядженням УПФУ в Придніпровському районі м. Черкаси від 14.01.2011 №183238 позивачу з 26.12.2010 припинено виплату пенсії у зв`язку із  працевлаштуванням.
Відповідно до ч.2  ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  пенсії за віком  і  по  інвалідності  призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення  за  пенсією чи вона продовжується.  Пенсії за вислугу років  призначаються  при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Отже, у разі працевлаштування пенсіонера, який отримує пенсію за вислугу років, він не має права на таку пенсію.
З даних реєстру застрахованих осіб Форми ОК-5  вбачається, що позивач у грудні 2010 року -  січні 2011 року працевлаштувалася, їй зараховано повний страховий стаж, тому у вказані періоди не мала права на отримання пенсії за вислугу років  за Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Доказів фактичного отримання позивачем пенсії як у грудні 2010 року, у  січні 2011 року, так і в інші періоди до часу призначення їй пенсії за віком відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  з 13.03.2023, до матеріалів справи не надано.
Виходячи з такого, підстави відмови у виплаті грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що позивачу вже призначалася пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», є необґрунтованими.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій за  Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого  постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1  (далі -  Порядок №22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
На підставі абз.3 п.4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Отже, відповідний орган Пенсійного Фонду України має прийняти відповідне рішення протягом 10 днів з часу прийняття заяви.
Відповідно до вимог Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого  наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення  акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі  Конституції  та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.
Отже, рішення про перерахунок позивачу пенсії за наслідками розгляду поданих документів мають оформлятись розпорядчим індивідуальним правовим актом  рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області.
Однак рішення за заявою позивача від 25.04.2023 відповідачем не прийнято, тому вбачаються ознаки протиправної бездіяльності щодо неприйняття рішення за заявою позивача від 25.04.2023 щодо виплати грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, на переконання судової колегії відносно позивача у спірних правовідносинах не дотримано вищевказаних вимог законодавства щодо процедури розгляду заяви про виплату вказаної грошової допомоги. При цьому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача прийняти рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 25.04.2023 з урахуванням правової оцінки, наданої судами у рішеннях за результатами розгляду справи.
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року - без змін.                
Відповідно до статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для здійснення перерозподілу судових витрат.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області  залишити без задоволення.  
Рішення Черкаського  окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року у справі №580/6273/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач                                                                                                                                                 О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                           М.І. Кобаль

                                                                                                  Л.О. Костюк