ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/17468/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року (суддя Калугіна Н.Є., повне судове рішення складено 17 жовтня 2023 року)  в справі № 160/17468/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про: 
- визнання протиправним рішення від 13 березня 2023 року № 912440129566 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком за Списком № 1 як особі, яка була безпосередньо зайнята повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, відповідно до  ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 21 березня 2017 року (дати подачі заяви про призначення пенсії);
- зобов`язання призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за віком за Списком №1 як особі, яка була безпосередньо зайнята повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, відповідно до  ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,  зарахувати до його пільгового стажу періоди роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, з 19 вересня 1978 року по 12 травня 1980 року у шахті "Винницька", з 15 травня 1980 року по 22 травня 1982 року строкової служби в Збройних силах СРСР, з 06 серпня 1982 року по 19 квітня 1983 року у шахті «Винницька», з 20 червня 1983 року по 20 грудня 1983 року у шахті «Постніковська», з 31 липня 1989 року по 03 березня 1990 року у шахтоуправлінні «Макіївшахтобуд», зарахувати до страхового стажу періоди навчання та роботи в загальному розмірі 29 років 4 місяця та призначити пенсію на пільгових умовах за віком за Списком № 1 як особі, яка була безпосередньо зайнята повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, відповідно до  ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21 березня 2017 року (дати подачі заяви про призначення пенсії) та провести відповідні пенсійні виплати.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13 березня 2023 року № 912440129566 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком за Списком № 1 в частині визначення загального страхового та пільгового стажу, а також відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду проходження строкової служби в Збройних силах СРСР з 15 травня 1980 року по 22 травня 1982 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 09 серпня 1977 року по 13 вересня 1977 року такелажником 3 розряду в механічному цеху Донецького ордена Леніна та ордена Жовтневої Революції металургійного заводу ім. Леніна.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період проходження строкової служби в Збройних силах СРСР з 15 травня 1980 року по 22 травня 1982 року.
В іншій частині рішення пенсійного органу залишено без змін.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення, визнати повністю протиправним рішення ГУ ПФУ від 13 березня 2023 року № 912440129566 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язати ГУ ПФУ призначити пенсію за віком як особі, яка була безпосередньо зайнята повний робочий день на підземних роботах, відповідно до ч. 1 ст. 26, ч. 4 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  після досягнення віку 58 років з 07 лютого 2017 року та провести відповідні пенсійні виплати, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Апелянт вважає, що оскільки він має більше 4 років пільгового стажу за списком № 1, який пов`язаний з підземними роботами, то в цьому випадку мають застосовуватися положення абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а закон не пов`язує зменшення пенсійного віку з наявністю не менше половини пільгового стажу, передбаченого списком № 1.
Маючи  станом на 07 лютого 2017 року (після досягнення 58-річного віку) страхований стаж більше 25 років та стаж роботи на підземних роботах більше 4 років, вважає, що має право на призначення пенсії за віком після досягнення 58 років зі зниженням пенсійного віку на 2 роки, для чого йому достатньо 2 роки підземного пільгового стажу роботи та 15 років страхового стажу.
На думку апелянта, суд першої інстанції мав повністю скасувати рішення, приймаючи до уваги принцип «суд знає закон», враховуючи чисельні позиції Верховного Суду.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 21 березня 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах.
Постановою Верховного Суду від 27 січня 2023 року у справі 174/296/17 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 березня 2017 року про призначення пенсії.
На виконання постанови Верховного Суду від 27 січня 2023 року у справі № 174/296/17 ГУ ПФУ розглянуто заяву позивача від 21 березня 2017 року та прийнято рішення від 13 березня 2023 року.
Вказаним рішенням зазначено, що загальний страховий стаж складає 20 років 15 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 2 роки 4 місяці 14 днів. Дні прогулів, період перебування у відпустці без утримання, період стажу відповідну довідку з лікарняного закладу про час роботи без оплати, час роботи на поверхні з 25 січня 1983 року по 19 червня 1983 року не можуть бути зараховані до стажу роботи під землею в шкідливих умовах за списком № 1.
У зв`язку з тим, що службі в армії передував період прогулів, служба в армії не може бути зарахована до стажу роботи в шкідливих умовах за списком №1.
Разом з цим, відповідно до наявного в матеріалах справи рішення № 047050016589 від 16 лютого 2022 року позивачу призначено пенсію за віком  (на підставі заяви від 09 лютого 2022 року) з 07 лютого 2022 року. Вказаним рішенням встановлено страховий стаж позивача 19 років 10 місяців 24 дні.
Суд першої інстанції, проаналізувавши розрахунок стажу форми РС-право, дійшов висновку, що усі періоди трудової діяльності, зазначені у трудовій книжці, зараховано до страхового стажу позивача окрім періоду роботи з 09 серпня 1977 року по 13 вересня 1977 року в механічному цеху такелажником 3 розряду у Донецькому ордена Леніна та ордена Жовтневої Революції металургійному заводі ім. Леніна, відомості про що містяться у виписці до трудової книжки.
Врахувавши, що записами трудової книжки позивача та виписки до неї період роботи позивача з 09 серпня 1977 року по 13 вересня 1977 року підтверджується, суд першої інстанції вважав, що такий період також підлягає зарахуванню до страхового стажу.
Стосовно зарахування спірних періодів роботи з 19 вересня 1978 року по 12 травня 1980 року у шахті "Винницька", з 15 травня 1980 року по 22 травня 1982 року строкової служби в Збройних силах СРСР, з 06 серпня 1982 року по 19 квітня 1983 року у шахті «Винницька», з 20 червня 1983 року по 20 грудня 1983 року у шахті «Постніковська», з 31 липня 1989 року по 03 березня 1990 року у шахтоуправлінні «Макеєвшахтбуд» до пільгового стажу позивача, суд першої інстанції вказав про те, що вказані періоди зараховані до пільгового стажу позивача за Списком № 1, який складає  2 роки 4 місяці 14 днів,  віднесення періодів роботи у вказані спірні періоди до пільгового стажу сторонами не оспорюється, окрім періоду проходження служби в Радянській Армії, який пенсійним органом не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 з огляду на те, що службі в армії передував період прогулів, але суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність не врахування до пільгового стажу за Списком № 1 період строкової служби в Збройних силах СРСР з 15 травня 1980 року по 22 травня 1982 року.
Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача щодо зарахування спірних періодів до пільгового стажу підлягають частковому задоволенню, а саме, з урахуванням зарахованих відповідачем 2 років 4 місяців та 14 днів, зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1 додатково підлягає період з 15 травня 1980 року по 22 травня 1982 року.
З урахуванням зарахування позивачу 2 років 4 місяців та 14 днів до пільгового стажу за Списком № 1, а також встановлення протиправності дій відповідача щодо незарахування до такого стажу періоду військової служби з 15 травня 1980 року по 22 травня 1982 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має повні 4 роки стажу роботи за Списком № 1, за які згідно з положеннями ч. 3  ст. 24 Закону № 1058-ІV до страхового стажу мають бути  додатково зараховано по одному року за кожен такий рік пільгового стажу, відповідно, станом на момент звернення до пенсійного органу 21 березня 2017 року позивач мав страховий стаж  понад 25 років та пільговий стаж за Списком № 1 понад 4 роки, тобто не мав половини стажу на зазначених роботах за Списком № 1 (5 років), а тому дійшов висновку про відсутність у позивача  права на призначення  пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Приведене слугувало підставою для часткового задоволення позову.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що 21 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
На виконання постанови Верховного Суду від 27 січня 2023 року у справі 174/296/17, якою ГУ ПФУ зобов`язано розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 березня 2017 року про призначення пенсії, ГУ ПФУ розглянуто заяву позивача від 21 березня 2017 року та прийнято рішення від 13 березня 2023 року  № 912440129566, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. 
У рішенні вказано, що загальний страховий стаж складає 20 років 15 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 2 роки 4 місяці 14 днів. Дні прогулів, період перебування у відпустці без утримання, період стажу відповідно до довідки з лікарняного закладу про час роботи без оплати, час роботи на поверхні з 25 січня 1983 року по 19 червня 1983 року не можуть бути зараховані до стажу роботи під землею в шкідливих умовах за списком № 1.
У зв`язку з тим, що службі в армії передував період прогулів, служба в армії не може бути зарахована до стажу роботи в шкідливих умовах за списком №1.
Рішенням № 047050016589 від 16 лютого 2022 року позивачу призначено пенсію за віком на підставі заяви від 09 лютого 2022 року з 07 лютого 2022 року, страховий стаж складає 19 років 10 місяців 24 дні.
Позивач в апеляційній скарзі просить зобов`язати ГУ ПФУ призначити пенсію за віком як особі, яка була безпосередньо зайнята повний робочий день на підземних роботах, відповідно до ч. 1 ст. 26, ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  після досягнення віку 58 років з 07 лютого 2017 року.
При цьому підставою оскарження рішення суду першої інстанції вказує неврахування судом першої інстанції принципу «суд знає закон», адже суд мав вийти за межі позовних вимог та застосувати частину третю статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За положеннями частини п`ятої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Відповідно до частини другої   статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Статтею 46 Конституції України  закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №  1058-IV (далі – Закон №  1058-IV), який набрав чинності  01.01.2004 р.
Питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регулюється статтею 114 Закону №  1058-IV.
Частиною першою статті 114 Закону №  1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до  статті 27  та з урахуванням норм  статті 28  цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини другою статті 114 Закону №  1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого  абзацом першим  частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Частиною третьою статті 114 Закону №  1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений  абзацом першим  статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений  абзацом першим  пункту 1 частини другої цієї статті.
Позивачем заявлені в межах цієї справи позовні вимоги про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, тобто на підставі частини другої статті 114 №  1058-IV.
Це вид пенсії відповідно до частини другої статті 114 Закону №  1058-IV може бути призначено після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на роботах, віднесених до списку № 1.
При цьому працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого  абзацом першим  частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Тобто умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 із зменшенням віку, передбаченого  статтею 26 Закону № 1058-ІV, є наявність не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого  ст. 13 Закону № 1788-ХІІ  та  ст. 114 Закону № 1058-ІV.
Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Оскільки позивач має страховий стаж понад 25 років та пільговий стаж за списком № 1 понад 4 роки (з урахуванням пільгового стажу, який має бути зарахований на підставі судового рішення), є вірним висновок суду першої інстанції, що позивач на дату звернення за призначенням пенсії 21 березня 2017 року не мав половини стажу на зазначених роботах за списком № 1 (5 років), а тому позивач не мав права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу.
Як вказано вище, в апеляційній скарзі позивач просить врахувати при призначенні пенсії приписи частини третьої статті 114 Закону №  1058-IV.
Суд звертає увагу, що такі підстави позову не заявлялись позивачем, таким доводам не надавалась оцінка суду першої інстанції, тому враховуючи приписи частини п`ятої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не має розглядати такі підстави позову.
Разом з тим, позивач посилається при цьому на принцип «суд знає закон», тому суд має надати оцінку таким доводам позивача.
Апелянт вважає, що оскільки він має більше 4 років пільгового стажу за списком № 1, який пов`язаний з підземними роботами, то в цьому випадку мають застосовуватися положення абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а закон не пов`язує зменшення пенсійного віку з наявністю не менше половини пільгового стажу, передбаченого списком № 1, при цьому зазначає, що має право на призначення пенсії за віком після досягнення 58 років зі зниженням пенсійного віку на 2 роки, для чого йому достатньо 2 роки підземного пільгового стажу роботи та 15 років страхового стажу. 
Суд визнає помилковим таке трактування позивачем положень статті 114 Закону №  1058-IV.
Так, позивач не має стажу роботи як працівника, безпосередньо зайнятого повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, або працівника провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), умови пенсійного забезпечення яких встановлені частиною третьої статті 114 Закону №  1058-IV.
Як вказано вище, позивач має пільговий стаж за списком № 1, умови пенсійного забезпечення таких працівників встановлені пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №  1058-IV.
Положення абзацу другого частини третьої статті 114 Закону№  1058-IV, які просить застосувати позивач, стосуються саме осіб, які мають право на призначення пенсії за частиною третьої цієї статті, тоді як позивач не має такого пільгового стажу, тобто приписи абзацу другого частини третьої статті 114 Закону№  1058-IV є незастосовними до цих правовідносин, тому суд відхиляє доводи позивача.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року в справі № 160/17468/23 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 17 жовтня 2023 року в справі № 160/17468/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 28 березня 2024 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 28 березня 2024 року. 
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов