ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 березня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/2929/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Разюк  Г.П.,
суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І., 
при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.
від позивача - Касьяненко Ю.Я. - посвідчення адвоката України №004093 від 19.02.2020; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ОД №004093 від 13.03.2020; ордер серія ВН №1202015 від 02.11.2022
від відповідача – 
-          Будилко Е.Д. - посвідчення адвоката України №004448 від 24.05.2021; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №004448 від 24.05.2021№ ордер серія ВН №1269372 від 26.07.2023;
-          Панчишина С.Ю. (голова ліквідаційної комісії) - протокол Загальних зборів ОСББ "Маловський" в період роботи ліквідаційної комісії № 1 від 26.01.2019
розглянув у судовому засіданні заяви представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Маловський” та голови ліквідаційної комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Маловський” про відшкодування витрат на правову допомогу
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023, прийняте суддею Нікітенко С.В. у м. Одеса, повний текст якого складено та підписано 02.06.2023 
у справі №916/2929/22
за позовом ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Маловський” 
про визнання недійсним рішення, та

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі – ОСББ) “Маловський” про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ “Маловський”, оформленого Протоколом № 1 від 26 січня 2019 року. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 21.09.2023 рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 у справі №916/2929/22 скасував. Прийняв нове рішення, яким позов задовольнив. Визнав недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Маловський, оформлене протоколом загальних зборів від 26.01.2019 №1 та стягнув з ОСББ "Маловський" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 2 481,00 грн. та 3 721,50 грн. витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.
Постановою Верховного Суду від 22.11.2023 касаційну скаргу ОСББ "Маловський" в особі ліквідаційної комісії задоволено частково. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі №916/2929/22 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.
13.02.2024 Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 у справі №916/2929/22 залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
16.02.2024 та 19.02.2024 до апеляційного господарського суду надійшли заяви представника ОСББ “Маловський” та голови ліквідаційної комісії ОСББ “Маловський” про відшкодування витрат на правову допомогу, в яких вони просили суд апеляційної інстанції стягнути з позивача на користь ОСББ “Маловський” 56     100     грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, 32     200     грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції та 4     962     грн. судового збору за подання касаційної скарги.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 розгляд заяв представника ОСББ“Маловський” та голови ліквідаційної комісії ОСББ “Маловський” про відшкодування витрат на правову допомогу призначено на 14.03.2024 о 12:30 год.
14.03.2024 до суду апеляційної інстанції надійшло від представника позивача клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в якому останній просив задовольнити клопотання  позивача та винести рішення, в якому частково задовольнити вимоги представника відповідача щодо компенсації витрат на правову допомогу, а також просив суд апеляційної інстанції визначити порядок та строк виконання рішення шляхом компенсації відповідачу витрат на правову допомогу у розмірі більше 3000грн. щомісячно на підставі ст. 267 ЦПК України.  
Колегія суддів розглянула відповідні заяви в судовому засіданні та зазначає наступне.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 
визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 
розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У частині третій статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Отже, процесуальним законодавством прямо передбачено обов`язок сторін надавати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, за відсутності якого суд наділений правом відмовити у відшкодуванні витрат, які понесла сторона у зв`язку із розглядом справи.
Заявами по суті справи відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Згідно до пункту 9 частини 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому- передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із недоведеністю їх наявності у порядку, передбаченому положеннями частини третьої статті 13, частини першої статті 74, статей 76-77 ГПК України.
Положеннями п. 6 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
В свою чергу відсутність зазначення конкретного розміру попередньої (орієнтовної) суми судових витрат позбавляє суд можливості в порядку, передбаченому п. 6 ч. 5 ст.129 ГПК України, перевірити чи сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку.
Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Зазначені положення ст. 124 ГПК України забезпечують дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №910/9784/18.
Кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями ст.124 ГПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. Відповідний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 14.02.2019 у справі №916/24/18 та від 21.06.2022 у справі №908/574/20. За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які позивач поніс у суді касаційної інстанції та апеляційної інстанції, має здійснюватися з урахуванням положень ч.2 ст.124 ГПК України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду.
Касаційна скарга, яка була подана представником відповідача, та подані ним під час апеляційного перегляду справи відзиви на апеляційну скаргу містили лише допис в прохальних частинах відповідних документів про стягнення з позивача судових витрат, при цьому, не містили орієнтованого розміру таких витрат, які понесені або можуть бути понесені у майбутньому.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що станом на момент подання як відзивів на апеляційну скарги, так і касаційної скарги, відповідач мав можливість вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Адже, на момент подання цих документів відповідач був обізнаний з обсягом вже фактично наданих послуг по їх складанню і вартістю погодинної роботи адвоката, відповідно міг вказати розмір витрат за вже надані послуги і сформувати орієнтований розмір витрат, які відповідач ще очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Тим більш, положення ч. 3 ст. 124 ГПК України наділяють заявника правом на зміну розміру витрат, зокрема: попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Аналіз вищевикладених вимог процесуального законодавства, якими повинен керуватися господарський суд та учасники господарського судочинства, вказує на те, що у ч. 1, 2 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України законодавець чітко визначив обов`язок сторони у справі надати попередній (орієнтовний) розрахунок саме суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому вказана сума повинна мати конкретний вираз за допомогою цифрового значення, бути однозначною та зрозумілою для суду та інших учасників справи. Ані суд, ані інші учасники процесу не повинні самостійно та на власний розсуд розраховувати вказану суму на підставі наданих стороною відомостей про тарифи щодо вартості його послуг на правову допомогу або встановлювати конкретну кількість необхідного адвокату часу для виконання тих чи інших робіт у конкретній справі. У вищевказаних правових нормах не зазначено надання якогось неконкретного, абстрактного розрахунку, а навпаки, мова йде про розрахунок суми судових витрат, які вже були фактично понесені та можуть бути понесені у майбутньому.
Разом з тим, відповідач та його представник фактично надали відповідні заяви вже після розгляду справи по суті, хоча за змістом вищенаведених вимог закону мали надати лише докази фактичного понесення відповідних витрат.
З огляду на викладене вище та беручи до уваги встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяв представника ОСББ “Маловський” та голови ліквідаційної комісії ОСББ “Маловський” про стягнення з позивача 56     100     грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції та 32     200 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції слід відмовити.
Подане представником позивача клопотання про зменшення витрат на професійну правову допомогу судом апеляційної інстанції не оцінюється через відсутність правових підстав для задоволення такого клопотання взагалі. Крім того, нормами чинного ГПК України не передбачена можливість господарського суду визначати порядок та строк виконання рішення шляхом визначення компенсації відповідачу витрат на правову допомогу у визначеному позивачем розмірі.
Разом з тим, у відповідних заявах представник ОСББ “Маловський” та голова ліквідаційної комісії ОСББ “Маловський” просили стягнути з позивача 4 962 грн. судового збору за подачу касаційної скарги, що на думку колегії суддів є правомірним з огляду на  наступне.
Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 у даній справі у задоволенні позову відмовлено повністю.
Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 21.09.2023 рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 у справі №916/2929/22 скасував. Прийняв нове рішення, яким позов задовольнив. Визнав недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Маловський, оформлене протоколом загальних зборів від 26.01.2019 №1 та стягнув з ОСББ "Маловський" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 2 481,00 грн. та 3 721,50 грн. витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.
Постановою від 22.11.2023 Верховний Суд скасував постанову суду апеляційної інстанції і направив справу на новий розгляд суду апеляційної інстанції, при цьому зазначив, що оскільки суд касаційної інстанції  не змінює та не ухвалює нового рішення, то розподіл судових витрат відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України ним не здійснюється.  
Постановою Південно - західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 у справі №916/2929/22 залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення
Отже, розподіл судових витрат у цій справі має здійснювати Південно-західний апеляційний господарський суд за результатом остаточного розгляду справи, відповідно до вимог статті 129 ГПК України, водночас у відповідній постанові не було вирішено питання щодо відшкодування понесених відповідачем судових витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем платіжною інструкцією № 300 від 5.10.2023 було сплачено судовий збір у розмірі 4 962 грн. за подання відповідної касаційної скарги.
Згідно до пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
Отже, понесені відповідачем вказані судові витрати покладаються на позивача, оскільки у задоволенні позову ОСОБА_1  у даній справі відмовлено.
На підставі ст. ст. 126, 129, 244, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –
П О С Т А Н О В И В:
1.Заяви представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Маловський” та голови ліквідаційної комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Маловський” про відшкодування витрат на правову допомогу у справі №916/2929/22 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Маловський” 4     962 грн. судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги.
У задоволенні іншої частини заяв представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Маловський” та голови ліквідаційної комісії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Маловський” про відшкодування витрат на правову допомогу у справі №916/2929/22 відмовити.
2. Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ на виконання даної додаткової постанови.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та у строк, що визначені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено 18.03.2024 о 10.25
Головуючий суддя                                                  Г.П. Разюк         
Суддя                                                                                 Г.І. Діброва 

          Суддя                                                                      С.І. Колоколов