П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  726/62/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Байцар Л.В.   
Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
20 березня 2024 року                                                                                           м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 08 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції – інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Косована Артема Юрійовича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та визнання дій протиправними, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.
          Короткий зміст позовних вимог.
          У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Садгірського районного суду міста Чернівці з адміністративним позовом до лейтенанта поліції – інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Косована Артема Юрійовича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ № 214533 від 30.12.2023, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУПАП.
          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
          Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 08.02.2024 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.          
          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
          Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
          Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.
          Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
          Рух справи у суді апеляційної інстанції.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.          
          Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, але в судове засідання не з`явились, що надає суду апеляційної інстанції, відповідно до статті 311 КАС України, розглянути справу в порядку письмового провадження.
          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 30.12.2023 щодо позивача лейтенантом поліції - інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Косованом А.Ю. було складено та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч.2 ст.122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ № 214533.
          З постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 , 30.12.2023 о 22:35 год, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер: « НОМЕР_1 », в м. Чернівці, по вул. Героїв Майдану, 39А, проїхав регульоване перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.(г) ПДР України.
          Позивач, вважаючи вказану постанову відповідача протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.
Мотивувальна частина.
          За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Так поняття адміністративного правопорушення викладено в ч. 1 ст. 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
          Відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.
          Згідно з ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, зокрема частина перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122.
          Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
          Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
          Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".
          Статтею 1 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
          Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
          Відповідно до п.8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
          Згідно з п.16.1 ПДР України, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим.
          Пункт 8.7.3 "ґ" ПДР України передбачає, що сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
          Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
          Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
          Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
          Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
          Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
          Згідно з ч. 1 ст. 72, ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
          На підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови відповідачем долучено до матеріалів справи диск з відеозаписом технічного засобу.
          Проте вказаний відеофайл не може свідчити про беззаперечне вчинення адміністративного правопорушення позивачем.
          Отже, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не надано належних доказів, які свідчать про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.
          На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, оскільки відповідачем вони не подані на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності також не містить будь-яких посилань на докази, які б свідчили про скоєння позивачем правопорушення.
          Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги. 
          За таких обставин, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
          Враховуючи вищенаведене, перевіривши доводи, викладені скаржником у скарзі, суд не вбачає обставин, які б давали підстави ставити під сумнів правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.
          Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 08 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.