Справа № 133/1838/23 
Провадження № 33/801/103/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року                                                                     м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Гуменюка Олександра Володимировича на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
12 грудня 2023 року постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.
10 січня 2024 року, не погодившись з цією постановою, захисник ОСОБА_1 –адвокат Гуменюк О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги він вказав, що в резолютивній частині оскаржуваної постанови відсутнє положення про визнання винним ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, натомість підставою для застосування адміністративної відповідальності є встановлення вини. На відео відсутня фіксація згоди ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння. Роздруківка з алкотестеру не може вважатись належним доказом у справі з огляду на те, що у ній не зазначено до якого протоколу у справі про адміністративне правопорушення вона відноситься. Показник технічного приладу 0,27 % проміле згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю в повітрі, що видихається. На відео зафіксовано лише факт перебування ОСОБА_2 на місці сидіння водія, однак не зафіксовано самого факту керуванням ним автомобілем.
В апеляційній скарзі скаржник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що первинну апеляційну скаргу на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року ним було подано в межах  десяти днів з дня винесення оскаржуваної постанови, однак постановою Вінницького апеляційного суду від 27 грудня 2023 року апеляційна скарга була повернута з тих підстав, що адвокат Гуменюк О.В., який підписав та подав апеляційну скаргу, додав до неї ордер серії АВ №1018887 від 22 грудня 2023 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 у Вінницькому апеляційному суді на підставі договору про надання правової допомоги № 95 від 12 липня 2023 року, однак, передбачений ч. 2 ст. 271 КУпАП витяг із договору про надання правової допомоги із зазначенням повноважень адвоката чи обмеження його прав на вчинення окремих дій, зокрема, права оскаржувати постанову суду першої інстанції, засвідчений підписами сторін, до апеляційної скарги не доданий, а матеріали справи такого витягу з договору не містять. Звертаючись повторно з апеляційною скаргою 10 січня 2024 року, адвокат Гуменюк О.В. додав до неї договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.
За правилом ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Твердження скаржника щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовується, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги слід поновити.
Повідомлені належним чиним ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Гуменюк О.В. в судове засідання не з`явились. 29 січня 2024 року адвокат Гуменюк О.В. подав заяву про розгляд справи без участі скаржника.
За ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Таким чином суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також її захисника.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 13 червня 2023 року о 00 год. 05 хв. по вул. Київській, 46 у с. Махнівка, Хмільницького району Вінницької області керував транспортним засобом ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Алкотест 7510» на місці зупинки транспортного засобу та під час безперервної відеофіксації на портативні відеореєстратори №470795, №470796, №470766. Результат огляду позитивний – 0,27 % проміле. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Це підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №432089, складеним 13 червня 2023 року о 00 год. 15 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с.5).
Роздруківкою драгера «Алкотест 7510», з якої видно, що результат тесту позитивний – 0,27 % проміле (а. с. 1).
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що у результаті проведеного уповноваженою особою патрульної служби огляду у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду позитивний – 0,27 % проміле. ОСОБА_1 з результатами тесту погодився, на підтвердження чого у відповідній графі поставив свій підпис (а. с. 6).
Рапортом поліцейського взводу № 2 роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції Ярослава Мороза,  у якому вказано, що  за порушення комендантської години було зупинено транспортний засобі ВАЗ 21121, д.н.з.  НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Алкотест 7510» на місці зупинки транспортного засобу та під час безперервної відеофіксації на портативні відеореєстратори №470795, №470796, №470766. Результат огляду позитивний – 0,27 % проміле (а. с. 8).
Відеозаписами із камер працівників поліції, а саме поліцейських взводу № 2 роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції Ярослава Мороза, сержанта поліції Костянтина Гончарука, рядового Слободяника Я.О., з яких видно, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та не заперечував проти результатів тесту. Також із відеозаписів видно, що спочатку ОСОБА_1 повідомив поліцейських про те, що 12 червня 2023 року вживав лише безалкогольне пиво та енергетичний напій, а алкогольний напій – 11 червня 2023 року, однак в подальшому в процесі спілкування із ними він признався, що дійсно 12 червня 2023 року увечері випив 20 грамів домашнього вина (а. с. 9).
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України).
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)(п. 6 розділу І Інструкції).
За ч. ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань він не заявляв, а лише у поясненнях зазначив, що відвозив товариша і перед цим випив енергетика. Вказаний протокол він підписав, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій не відмовлявся. А тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що в резолютивній частині оскаржуваної постанови відсутнє положення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, натомість підставою для застосування адміністративної відповідальності є встановлення вини, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги з огляду на таке.
За змістом ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Такі відомості оскаржувана постанова містить.
Відтак можна зробити висновок, що діючою нормою КУпАП не встановлений для суду обов`язок зазначати у резолютивній частині постанови положення про визнання особи винною. Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд зробив висновок про винуватість ОСОБА_1 , внаслідок чого наклав на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що на відео відсутня фіксація згоди ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими, оскільки він отриманий результат тесту не заперечував, що свідчить про те, що він його визнав. Разом з тим, ОСОБА_1 у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поставив свій підпис, що вказує на те, що він підтвердив свою згоду із результатом тесту.
Твердження скаржника про те, що роздруківка з алкотестеру не може вважатись належним доказом у справі з огляду на те, що у ній не зазначено до якого протоколу у справі про адміністративне правопорушення вона відноситься, відхиляється апеляційним судом, оскільки дані про те, який вміст алкоголю був у повітрі, що видихалось ОСОБА_1 , містять і інші докази у справі з посиланням на такий показник алкотестеру, що зазначались вище, які ОСОБА_1 підписав. 
Доводи скаржника про те, що показник технічного приладу 0,27 % проміле згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю в повітрі, що видихається, є безпідставними з огляду на наступне.
Пунктом 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01 травня 1971 року зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
Натомість у цій справі цифровий показник алкоголю у повітрі, що видихалось ОСОБА_2 , становив більше 0, 25 г на літр повітря, що явно перевищує визначений міжнародним законодавством рівень вмісту алкоголю в повітрі, що видихається особою, яка керує транспортним засобом. 
Разом з тим, такі доводи скарги суперечать попереднім доводам, оскільки скаржник спочатку вказує, що роздруківка з алкотестеру, у якій встановлено показник 0, 27 % проміле, не може вважатись належним доказом у справі, а потім вже зазначає, що такий показник є нормою, а тому ніякого порушення з боку ОСОБА_2 не відбулось. Така позиція скаржника, на думку апеляційного суду, є нічим іншим як спробою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
Доводи скаржника про те, що на відео зафіксовано лише факт перебування ОСОБА_2 на місці сидіння водія, однак не зафіксовано самого факту керуванням ним автомобілем, спростовуються цими же відеозаписами, із яких видно, що ОСОБА_2 повідомляє поліцейським про те, що він зупинився, бо чекав товариша, а потім мав повертатися назад. Наведені обставини є підтвердженням того, що на момент зупинки транспортного засобу він був водієм у розумінні п. 1.10 ПДР та автомобілем керував. Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів того, що вказаним автомобілем керувала інша особа.
Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , подане його захисником - адвокатом Гуменюком Олександром Володимировичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Гуменюка Олександра Володимировича залишити без задоволення, а постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                   О. В. Ковальчук