П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/3063/22	

Головуючий І інстанції: Устинов І.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Коваля М.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року (м.Миколаїв, дата складання повного тексту рішення - 22.05.2023р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства   внутрішніх справ України по Миколаївській області» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В:
15.06.2022р. ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області», в якому просив суд:
- визнати протиправними дії ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» в ocoбі Сектору із соціально-гуманітарних питань щодо відмови, взявши за основу довідку від 23.09.2021р. №33/35-К-247, оформити, виготовити та подати до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 19.11.2019р., у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13.02.2008р. №45 та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015р. №988, з урахуванням розміру посадового окладу в сумі 3250 грн., окладу за спеціальним званням в сумі 2200 грн., 40% надбавки за вислугу років (стаж служби) та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень): за специфічні умови проходження служби в поліції у poзміpі 74,22% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби; за службу в умовах режимних обмежень у poзміpі 15% посадового окладу; середнього розміру премії у poзміpі 55,63% нарахованого грошового забезпечення, а  також окремим рядком - індексації за листопад 2019р. в сумі - 887,09 грн. за прирівняною за кваліфікуючими ознаками посадою поліцейського «заступника начальника районного відділу» та звання «підполковника», з яких його було звільнено на пенсію із органів внутрішніх справ, у відповідності до листа Національної поліції України від 24.02.2021р. за №2388/09/48-2021, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.12.2019р;
- зобов`язати ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» в ocoбі Сектору із соціально-гуманітарних питань, взявши за основу його довідку від 23.09.2021р. за №33/35-К-247, оформити, виготовити та подати до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019р., у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення ocіб, звільнених з військової служби, та деяких інших ocіб» від 13.02.2008р. №45 та постанови Кабінету Mіністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015р. №988, з урахуванням розміру посадового окладу в сумі 3250 грн., окладу за спеціальним званням в сумі 2200 грн., 40% надбавки за вислугу років (стаж служби) та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень): за специфічні умови проходження служби в поліції у poзміpі 74,22% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби; за службу в умовах режимних обмежень у poзміpі 15% посадового окладу; середнього розміру премії у poзміpі 55,63% нарахованого грошового забезпечення, а також окремим рядком - індексації за листопад 2019р. в сумі 887,09 грн. за прирівняною за кваліфікуючими ознаками посадою поліцейського «заступника начальника районного відділу» та звання «підполковника», з яких його було звільнено на пенсію із органів внутрішніх справ, у відповідності до листа Національної поліції України від 24.02.2021р. за №2388/09/48-2021, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.12.2019р. (першого числа місяця, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Так, 08.05.2021р. ОСОБА_1 звернувся до ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» із заявою про виготовлення нової довідки про розмір його грошового забезпечення з включенням суми щомісячної індексації та розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень, однак, відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви, що, на думку позивача, є протиправним та порушує його право на гідне пенсійне забезпечення, передбачене чинним законодавством.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023р. (ухваленим                 в порядку спрощеного (письмового) провадження) у задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено у повному обсязі. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач 06.06.2023р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення, було порушено норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.05.2023р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.
29.06.2023р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду. 
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
21.08.2023р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач заперечував проти її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи. 
Позивач - ОСОБА_1 з 2009р. отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»           в розмірі - 62% від грошового забезпечення, перебуваючи на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області.
23.09.2021р. ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» видала позивачу довідку про розмір грошового забезпечення за №33/35-К-247 станом на листопад 2019р., із зазначенням таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 3250 грн., оклад за спеціальним званням - 2200 грн., надбавка за стаж служби в поліції 40% - 2180 грн., за специфічні умови проходження  служби в поліції 74,22% - 5662,99 грн., премія 55,63% - 7394,89 грн., всього - 20687,87 грн.
На звернення позивача до ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» від 28.10.2021р. із заявою про внесення змін до довідки від 23.09.2021р. за №33/35-К-247 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на прирівняної позивачу до посади поліцейського станом на 19.11.2019р., шляхом включення окремим рядком відомостей про розмір індексації за прирівняною за кваліфікуючими ознаками посадою поліцейського «заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення» та спеціального звання «підполковника», з яких позивача було звільнено на пенсії із органів внутрішніх справ, з подальшим надісланням до ГУ ПФУ України         в Миколаївській області для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.12.2019р., позивач 02.11.2021 №33/35-K-277/E3 отримав листа відповідача, яким він відмовив у внесенні змін до відповідної довідки, мотивуючи тим, що відповідно до ст.9 Закону України «Про індексацію грошових коштів населення» індексація грошових доходів здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
На чергове звернення позивача від 13.01.2022р. до відповідача зі заявою про оформлення нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії на прирівняній до його посади поліцейського станом на 19.11.2019р., шляхом внесення змін до вказаної довідки від 23.09.2021р. №33/35-К-247 та включення додаткових видів грошового забезпечення - надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15% посадового окладу) та окремим рядком - індексації грошового забезпечення в сумі 887,09 грн., позивач отримав відмову відповідача викладену в листі від 08.02.2022р. з підстав того, що   листом ГУ ПФУ в Миколаївській області від 07.04.2017р. за №1088/03 до ЛК УМВС України в Миколаївській області були надані списки ocіб, пенсії яких підлягають перерахуванню з 01.01.2016р., згідно з якими, надбавки за службу в умовах режимних обмежень не було вказано.
28.04.2021р. відповідач листом №33/35-Б-14 повідомив позивачу, що відсутність підстав для виготовлення нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, що, власне, і послугувало підставою для її звернення до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволенні позову, суд 1-ї інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, відсутності законних підстав для їх задоволення. 
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з нормою ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.
За приписом п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Так, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XІІ.
Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з ч.3 ст.43 Закону, пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії в розмірах, установлених законодавством, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.63 Закону, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в      дію цього ж Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо ж пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які надають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення чи одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), а також премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Зазначеним нормам кореспондують положення п.1 «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45), відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до Закону, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
За змістом наведених норм права, підставою для проведення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та його складові передбачені в постанові Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015р. за №988, у відповідності до якої встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, та затверджено схему окладів поліцейських за спеціальним званням, схему посадових окладів курсантів закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, із числа осіб, які не перебували на службі в поліції перед зарахуванням на навчання, та схеми посадових окладів поліцейських.
Так, за змістом п.3 розділу І «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» (затв. наказом МВС України від 06.04.2016р. №260), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Зокрема, розділом ІІ Порядку №260 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (п.4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (п.5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (п.6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (п.7); надбавка за почесне звання «заслужений» (п.8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (п.9); доплата за учене звання (п.10); доплата за службу в нічний час (п.11).
При цьому, варто зазначити, що зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсій, які призначені за Законом особам, які перебували службі в органах внутрішніх справ на підставі Постанови №988, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначеного у ст.43 Закону та в повному розмірі.
Такий висновок Верховного Суду викладено у постанові від 10.01.2023р. у справі №340/507/22 та від 06.04.2023р. у справі №560/9664/21.
Так, як вбачається зі змісту позову, в даному випадку, позивач просить суд зобов`язати відповідача врахувати у складі його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, серед інших, складових також надбавку до посадового окладу за службу в умовах режимних обмежень та індексацію за листопад 2019р., зазначаючи, що відповідачем протиправно не було їх включено в довідку від 23.09.2021р. №33/35-К-247 про розмір грошового забезпечення.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п.15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
З огляду на викладене, позивач, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, дійсно має право на перерахунок розміру пенсії на підставі Постанови КМУ №988.
Однак, що ж стосується вимоги позивача про зобов`язання включити до довідки про розмір його грошового забезпечення «надбавку за службу в умовах режимних обмежень», то колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.
Так, згідно з п.7 Розділу II Порядку №260, поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю: займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці, установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації:
- відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20%;
- відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15%;
- відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10%.
Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу поліції на підставі мотивованих рапортів заступників керівника органу - керівникам структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції - іншим поліцейським, погоджених з режимно-секретним органом, за умови надання допуску таким поліцейським та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.
При цьому, Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994р. №3855-XII регулює суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 Закону №3855-XII, залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно», а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 7 років; для форми 3 - 10 років.
Допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової або ж науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. 
Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.
Частиною 7 ст.22 Закону №3855-XII визначено, що надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.
За змістом ч.ч.2,5 ст.26 Закону №3855-XII, скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених ст.23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.
Громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов`язану з державною таємницею, чи звільнено.
Як передбачено ст.30 Закону №3855-XII, у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.
На виконання вказаних вимог закону, Кабінет Міністрів України постановою від 15.06.1994р. року №414 затвердив «Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», яке визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю.
У відповідності до п.2 Положення №414, особам, які працюють в умовах режимних обмежень, крім працівників режимно-секретних органів, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20%; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15%; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10%.
Пунктом 5 Положення №414 визначено, що такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.
Персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи. Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.
Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) виплачується за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної із державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю (п.6 Положення №414).
Виходячи з аналізу вказаних вище норм, надання допуску до державної таємниці, передбачає визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією. З-поміж іншого, така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.
Отже, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема, в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне або ж може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність має отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до ст.22 Закону №3855-XII залежить від ступеня секретності. Відсутність у посадової особи допуску до державної таємниці (встановленої форми) унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, відтак і саме перебування на посаді, яка за обсягом покладених на неї завдань вимагає доступу до державної таємниці і умовою призначення на яку (перебування на якій) є наявність/необхідність оформлення допуску до державної таємниці.
Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до ст.30 Закону №3855-XII виникає право на отримання компенсації.
Тобто, якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер і умови її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з допуском до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням, про що видати відповідний розпорядчий документ.
Вищевказаний висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.05.2020р. у справі №806/2056/18.
У цьому контексті, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що надбавка за службу в умовах режимних обмежень встановлюється наказом, але на підставі вмотивованих рапортів, які з 06.06.2017р. ще й додатково мали бути погоджені з режимно-секретним підрозділом за умови призначення особи на посаду, яку включено до номенклатури посад відповідного органу поліції, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, надання йому доступу до державної таємниці та постійної роботи із секретною інформацією або її носіями.
Проте, ані позовна заява, ані апеляційна скарга позивача, не містять жодного правого і документально підтвердженого обґрунтування, заявлених позовних вимог про встановлення йому відповідачем надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15%, з листопада 2019р. Так само як і матеріали справи не містять жодних доказів, які б надали колегії суддів можливості дійти висновку про те, що відповідач, у даному випадку, дійсно був зобов`язаний встановити позивачу надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 %. Сам по собі факт можливості отримання спірної надбавки за службу в умовах режимних обмежень, не є належною і достатньою підставою для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити таку надбавку.
При цьому, у спірних правовідносинах, апелянт також вважає, що індексація грошового забезпечення відноситься до щомісячного додаткового виду грошового забезпечення та є належною підставою для включення в оновлену довідку для проведення перерахунку пенсії.
Так, ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000р. №2017-III визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч.2 ст.19 Закону №2017-III).
Статтею 9 цього Закону передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-ХІІ.
За ст.1 Закону №1282-ХІІ, індексацією грошових доходів населення вважається встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або ж повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
З огляду на викладене, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково (повністю) відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. 
При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
За правилами ст.4 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103%. 
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
У свою чергу, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення врегульовує «Порядок проведення індексації грошових доходів населення» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078).
Відповідно до п.2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у п.3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців та прирівняних до них осіб, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого ст.9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону №2011-XII або Закону №2262-ХІІ.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, з-поміж іншого, Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та прирівняних до них осіб і наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона повинна бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. 
В іншому випадку, неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.02.2019р. у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10.03.2015р. (справа №21-70а15) стосовно наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом №2262-ХІІ. 
Разом із тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17. Вказаний правовий висновок сформований в постанові Верховного Суду від 03.03.2019р. у справі №638/9697/17.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що відповідно до ч.3 ст.63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат та підвищень), а також премій у розмірах, що встановлені законодавством для поліцейських.
Судова колегія враховує рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015р. №4-рп/2015 у справі №1-9/2015, в якому зазначено, що граматичний аналіз положень першого речення ч.3 ст.63 Закону дає підстави стверджувати, що слова «надбавок, доплат, підвищень» є вставленою конструкцією словосполучення «нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення», яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.
З огляду на зазначене вище, Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при перерахунку пенсій, визначаються виключно законами України, а встановлений у положеннях першого речення ч.3 ст.63 Закону перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним.
Вказує суд апеляційної інстанції і на те, що нарахована за аналогічної посадою індексація грошового забезпечення не може бути включена до складу грошового забезпечення у довідці, яка видається саме для проведення перерахунку вже призначеної позивачу пенсії, що в цілому логічно узгоджується з приписами Закону №1282-ХІІ, відповідно до якого об`єктом індексації є не тільки оплата праці (грошове забезпечення) а й пенсії.
Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що індексація грошового забезпечення не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії ОСОБА_1 як колишнього працівника органів внутрішніх справ прирівняного до поліцейського на підставі ч.3 ст.63 Закону №2262-ХІІ. Сума індексації грошового забезпечення повинна враховуватися при обрахунку пенсії територіальними органами пенсійного фонду та не повинна враховуватися при перерахунку пенсії, яка здійснюється відповідно до ч.3 ст.63 Закону №2262-ХІІ, оскільки суми індексації грошового забезпечення поліцейських не віднесені до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), а тому підстави для зазначення їх у довідці про грошове забезпечення за аналогічною посадою для перерахунку пенсії позивачу - відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі позивача. 
До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж  Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
А згідно з положеннями ч.2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок стосовно доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, варто звернути увагу на те, що твердження позивача щодо порушення його прав також мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях та суб`єктивній думці останнього.
З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 07.02.2024р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                           Ю.В. Осіпов

Судді:                                                                                                          М.П. Коваль 

                                                                                                                   В.О. Скрипченко