ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року	Львів	Справа № 595/2006/23 пров. № А/857/25116/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                        Хобор Р.Б.,
суддів                                                                             Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.
з участю секретаря судового засідання                            Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року, ухвалене суддею Содоморою Р.О. у м. Бучач у справі № 595/2006/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, 

                                                           В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 850174 від 20.10.2023 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
01 грудня 2023 року Бучацький районний суд Тернопільської області прийняв рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовив.
Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. 
Таку позицію позивач пояснює тим, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та додає, що відповідач не довів вчинення позивачем адміністративних правопорушень належними доказами. Зокрема, позивач зазначив, що на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського видно, що автомобіль, яким керував позивач, стоїть на краю дороги із увімкненою аварійною сигналізацією. На цьому відеозаписі не зафіксовано рух транспортного засобу, яким керував позивач, без справної лівої фари ближнього світла в темну пору доби. Крім того, на відео зафіксовано, що на запитання поліцейського про наяність у позивача страхового полісу позивач відповів, що він у нього є. Зважаючи на це, позивач вважає, що долучений до постанови відеозапис не свідчить про порушення позивачем правил дорожнього руху та вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Тому позивач вважає, що відповідач протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом – легковим автомобілем, без справної лівої фари ближнього світла в темну пору доби та без полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 20 жовтня 2023 року відповідач прийняв постанову серії БАД № 850174 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.
Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_1 20.10.2023 року о 02 год. 20 хв. в м. Бучач, по вул. Генерала Шухевича, керував транспортним засобом - марки «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без справної лівої фари ближнього світла в темну пору доби та без полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 31.4.3 «в» та 2.1 г ПДР України та вчинив правопорушення передбачені ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до пункту п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.
Відповідальність за порушення цих правил настає за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до 2.1 г ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс.
Відповідальність за порушення цих правил настає за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.
Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. 
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апеляційний суд встановив те, що на підтвердження того факту, що позивач вчинив вказані вище адміністративні правопорушення, відповідач надав відео із нагрудної камери поліцейського.
Апеляційний суд оглянувши ці докази встановив, що позивач керував транспортним засобом - марки «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без справної лівої фари ближнього світла в темну пору доби та без полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Отже, відповідач, на думку апеляційного суду, довів вину позивача у вчиненні перелічених вище адміністративних правопорушень, тому адміністративний позов необхідно задовольнити.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року у справі № 595/2006/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Постанова складена 24.01.2024 року