ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 711/4621/23		
Провадження № 22-ц/821/61/24		
категорія: 305010900 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідачі:  приватне акціонерне товариство «Княжа Вієна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Княжа Вієна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, у складі головуючого судді Казидуб О. Г.,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2023 року позов задоволено частково. 
Стягнуто із ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток (страхове відшкодування) в розмірі 57988,41 грн та витрати по проведенню авто товарознавчої експертизи в розмірі 4000 грн. 
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 
В решті відмовлено.
Стягнуто з ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. 
Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2023 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2023 року доповнено реченням наступного змісту: «Стягнути з ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3750 грн.
Решті відмовити».
Додаткове рішення мотивовано тим, що оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Судом зазначено, що за наслідками розгляду справи в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, які є видом судових витрат, стягуються пропорційно задоволеним вимогам.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , частково не погоджуючись із оскаржуваним додатковим рішенням, просила скасувати додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2023 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 3750 грн та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в частині вимог до ОСОБА_2 .
Апеляційну скаргу мотивовано там, що ціна позову складає 81988,41 грн, з яких задоволено 71988,41 грн. Розмір заявлених витрат на правничу допомогу складає 30000 грн, тобто 37% від ціни позову чи 42% від розміру задоволених позовних вимог. Тобто вартість судових витрат, про які заявляє позивач, неспівмірна з позовними вимогами.
3750 грн, які суд з неї стягнув, як компенсацію витрат на правничу допомогу, складає 38% від розміру моральної шкоди, яку визначив суд як компенсацію позову.
Згідно умов договору, укладеного між позивачем та його представником 14.07.2023, сума винагороди адвоката є фіксованою та становить 30000 грн. В доданому до заяви акті від 22.09.2023 зазначено, що гонорар адвоката є розрахунковою величинию та складає 3000 грн за годину роботи адвоката. Тобто, письмові докази протирічать один одному. 
Зазначає, що ці доводи були нею викладені в запереченні на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, але суд першої інстанції не взяв їх до уваги.
Крім того, зазначає, що до відзиву на позов нею надано докази відсутності у неї доходу у зв`язку із доглядом за малолітньою дитиною, що теж не врахував суд першої інстанції.
07 грудня 2023 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині стягнення витрат на правничу допомогу залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.09.2023 залишити без змін.
Зазначає, що 21.09.2023 адвокатом Новік В. І. до виходу суду до нарадчої кімнати було зроблено заяву про подачу суду після ухвалення рішення доказів на підтвердження оплати витрат позивача на правову допомогу з метою розподілу між сторонами.
Зазначає, що в порядку ст. ст. 137, 141 ЦПК України, стороною позивача надані належні докази понесення ним витрат на правничу допомогу.
Вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано та правомірно було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3750 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Так, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
В свою чергу, порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 2) ч. 5 ст. 265 рішення суду складається , в тому числі, з розподілу судових витрат.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.
Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 567/1508/19.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
За ст. 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у цій справі у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі № 757/66309/21-ц.
Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення процесуального закону попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, норми процесуального закону надають суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 461/2102/20.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 761/12678/21.
ОСОБА_1 та його представник разом з першою заявою по-суті (позовною заявою) не подали орієнтовного розрахунку суми судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, крім того заявляючи в судовому засіданні 21 вересня 2023 року про бажання протягом 5 днів подати докази витрат на правничу допомогу була зроблена усно, тобто без будь-якого попереднього розрахунку.
27 вересня 2023 року, після винесення судом першої інстанції рішення по даній справі, була подана заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з обох відповідачів, ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 30000 грн.
Вказана обставина є самостійною підставою для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Про вказані обставини було заявлено ОСОБА_2 в запереченні на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, проте судом першої інстанції не надано оцінки вказаним доводам.
Крім того, апеляційний суд враховує ту обставину, що додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2023 року вирішувалось питання щодо двох відповідачів, проте дане рішення оскаржується ОСОБА_2 лише в частині стягнення із неї витрат на правничу допомогу. 
Враховуючи положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції виключно в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Положеннями ч. 4 та ч. 5 ст. 367 ЦПК України передбачені умови, за яких суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги. Зокрема, таке право надано апеляційному суду у випадку, якщо під час розгляду справи будуть встановлені порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Таке ж право є у апеляційного суду й у випадку, якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження. Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, передбачені ч. 3 ст. 376 ЦПК України. Зокрема такими підставами є випадки, коли:
1) справу розглянуто неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими;
3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;
4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;
5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;
6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;
7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, передбачені законом порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, в даному випадку відсутні. Не було допущено судом першої інстанції й неправильного застосування норм матеріального права, оскільки в основу оскаржуваного рішення були покладені правові норми, що регулюють такого роду правовідносини. Не є така справа й справою окремого провадження. За таких умов у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 , відтак й підстави для зміни чи скасування додаткового рішення в частині вимог до ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відсутні.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За положеннями ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2023 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених ним витрати на професійну правничу допомогу скасуванню з відмовою в задоволенні заяви про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2023 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3750 грн – скасувати. 
В задоволенні заяви ОСОБА_1  про стягнення із  ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 24 січня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко