Справа № 158/3466/23  Провадження №33/802/28/24 	Головуючий у 1 інстанції:Сіліч Ю. Л. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Таровської А. А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Шемета І. К., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 листопада 2023 року
В С Т А Н О В И В:
Оскаржуваною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «Забіяка» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Так ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29.10.2023 року о 09 год. 16 хв. в с. Прилуцьке на вул. Ківерцівській, в порушення вимог п. 2.9а ПДР, керував автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Алкофор 507». Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати постанову, а провадження у справі за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити.
Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. В якості основного доводу зазначає про неналежну і поверхневу оцінку доказів судом першої інстанції.
В поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1  зазначає, що працівниками поліції йому не було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, крім того у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, будь-яких правил дорожнього руху не порушував. Таким чином, апелянт стверджує, що керував транспортним засобом тверезий, інкриміноване правопорушення не вчиняв.
Також апелянт зазначає, що оскаржувану постанову, копії матеріалів справи та відеозйомки станом на момент подачі апеляційної скарги не отримував.
Заслухавши доповідь головуючого щодо суті постанови судді місцевого суду та викладення основних доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисника Шемета І. К., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступного висновку.
До початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 було заявлено клопотання про залучення йому захисника із складу адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області. В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працює, середньомісячний дохід складає 20000 грн.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 271 КУпАП, якщо особа є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, який призначений Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Зазначений адвокат має права, передбачені частиною першою цієї статті та іншими законами. Повноваження адвоката, призначеного Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, підтверджуються дорученням, що видається Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Однак, слід зазначити, що положеннями чинного КУпАП не передбачено призначення судом захисника під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Таким чином, враховуючи вказане вище та матеріальну забезпеченість ОСОБА_1 , заявлене останнім клопотання не підлягає задоволенню. Водночас, ОСОБА_1 не позбавлений права, керуючись положеннями Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», на звернення за наданням відповідного виду правничих послуг, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону, в усній або письмовій формі до центру з надання безоплатної правничої допомоги.
Також апелянтом подано клопотання про виклик свідків у судове засідання, так як їх пояснення важливі для повного та всебічного з`ясування обставин справи. Проте клопотання не підлягає задоволенню, оскільки доводи наведені у ньому не свідчать про неповноту судового розгляду, так як наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом події та письмовими матеріалами, а тому відсутні підстави для допиту свідків у суді апеляційної інстанції на підставі ст. 294 КУпАП.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 058157 від 29.10.2023, в якому викладена суть правопорушення, що інкримінується особі та котрий нею підписаний; відеозаписами із місця події, на яких зафіксовано проходження ОСОБА_1 на місці події огляду на стан алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Алкофор 507», результат огляду: проба позитивна, 0,62 проміле, тест №00010.
Суд обґрунтовано визнав достовірними ці докази, оскільки ними доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Наведені докази узгоджуються між собою, та в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушення.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen» д.н.з. « НОМЕР_1 » у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 . Зауваження до протоколу відсутні. У свою чергу, останній зробив власноручно запис у графі пояснення, в якій зазначив: «з порушенням згідний». Вказане стверджується відеозаписом з бодікамери працівника поліції (файл №…0597).
З матеріалів справи вбачається, що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та повідомили про місце, дату та час судового засідання, адже у відповідній графі протоколу міститься підпис порушника, що свідчить про його ознайомлення з правами. 
Таким чином, на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням вимог ст. 254, 256 КУпАП, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні положень ст. 251 КУпАП.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 стверджує, що ознак алкогольного спяніння не мав, порушень ПДР не допускав, працівники поліції у встановленому законном порядку огляд на стан алкогольного спяніння йому не пропонували, однак дані твердження є неспроможними та суперечать наявними в матеріалах справи доказам.
Так, з наявного відеозапису (відеофайл № … 0595) вбачається, що ОСОБА_1 припаркував транспортний засіб на забороненій відстані до залізничного переїзду, що спростовує твердження апелянта про відсутність в його діях порушень ПДР. У зв`язку порушенням ОСОБА_1 ПДР, працівниками поліції було висловлено вимогу до останньому надати документи для перевірки. У ході спілкування з водієм працівниками поліції були виявленні в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Крім того, ОСОБА_1 вказав про вживання ним алкоголю напередодні.
Положення ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції) визначають, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали законне право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Це підтверджується і відеозаписом події з нагрудних камер поліцейських Зокрема, як вбачається з відеофіксації (відеофайл № … 0596), коли працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці , він погодився. Згідно з відеофіксацією події ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом - 0,62 проміле, тест №00010, зроблений о 09:34 год. Вказане також стверджується чеками з приладу Алкофор 507 та актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому у графі «з результатом згоден» міститься підпис ОСОБА_1 .
Також з вказаного відеозапису вбачається, що працівниками поліції Піддубному було запропоновано проїхати в медичний заклад для проведення повторного освідування, протее останній відмовився.
Наявні в матеріалах справи відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.
Таким чином дослідженні файли не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій та у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, слід відмітити, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відповідали вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та вимогам КУпАП.
Незгода апелянта з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ті докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення поза розумним сумнівом. 
Таким чином висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
У свою чергу, посилання ОСОБА_1 про не ознайомлення його з матеріалами справи та неотримання відеозйомки з бодікамер працівників поліції є неспроможними. Так на заяві від 29.11.2023 (а.с. 19) ОСОБА_1 власноруч зазначено: «З матеріалами справи ознайомився, копію постанови та копію запису з бодікамери отримав».
Також слід зауважити, що норми КУпАП не передбачають проведення фіксування ходу судового розгляду технічними засобами. Крім того ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду не зазначено як саме відсутність фіксації судового засідання в суді першої інстанції порушила його права і свободи, адже останнім не вказано оспорюється вкладенні в постанові його показання.
Відповідно до розписки (а. с. 13) ОСОБА_1 отримав копію постанови Ківерцівського районного суду Волинської області 15 листопада 2023 року, що спростовує твердження апелянта про протилежне.
Враховуючи вказане вище, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294, 295 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                П. П. Борсук