ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року	Львів	Справа № 300/2983/23 пров. № А/857/21880/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді                                                  Матковської З.М.
суддів-                                                                      Довгої О.І., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі №300/2983/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції Остап`юк С.В., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту рішення не зазначена),-

В С Т А Н ОВ И В :

ОСОБА_2 ( далі – ОСОБА_2 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – ГУ ПФУ в Івано-Франківській області ), в якому просить: визнати протиправним дії та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням індексації в розмірі 1,197 без обмеження максимальним розміром пенсії та індексації з 01.03.2023, та з врахуванням надбавки за інвалідність внаслідок війни 2 групи з 01.12.2019.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду в справі за № 300/3103/22, Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 № 168 ( далі – Постанова №168 ) здійснив перерахунок пенсії, однак із застосуванням з 01.03.2023 обмеження розміру пенсії її максимальним розміром, без врахування надбавки за інвалідність внаслідок війни 2 групи з 01.12.2019 та без врахування з 01.03.2023 індексації передбаченою вказаною постановою. Вважає такі дії протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо перерахунку та виплати позивачу з 01.03.2023 пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром, без врахування індексації згідно з Постановою № 168 та без врахування з 01.12.2019 підвищення пенсії в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни. Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити позивачу з 01.03.2023 пенсію, з врахуванням індексації згідно з Постановою № 168 та з врахуванням з 01.12.2019 підвищення пенсії в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, без обмежень максимальним розміром.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач оскаржили його в апеляційному порядку.
Позивач оскаржив рішення суду просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову по справі, якою зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» починаючи з 01.03.2023 року з індексацію в розмірі 1,197 без обмеження максимальним розміром як пенсії, так індексації з урахуванням надбавки за інвалідність внаслідок війни 2 групи починаючи з 01.12.2019 з подальшим збільшенням, розмір якого визначається прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат. 
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що виклад резолютивної частини рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року в справі №300/2983/23 в редакції, якою «позов задоволено повністю, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсію, з врахуванням індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» за №168 від 24.02.2023 та з врахуванням з 01.12.2019 підвищення пенсії в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, без обмежень максимальним розміром» містить ризики щодо апелювання відповідача до того, що зобов`язання, які покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України, не визначають окремого порядку проведення перерахунку пенсії й тому перерахунок пенсії буде здійснено «з урахуванням вимог чинного законодавства», що в подальшому може призвести до невиконання чи виконання не в повному обсязі Відповідачем рішення суду й, відповідно, зумовить потребу подальшого відновлення порушеного права у судовому порядку.
Відповідач в обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що розмір пенсії позивача обчислюється на виконання рішення суду від 01 листопада 2022 року у справі №300/3103/22 та виплачується у сталому розмірі 41935,14, то і розмір підвищення особі з інвалідністю, як одна із складових пенсійної виплати також виплачується у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб станом на 01.12.2019, а саме 655,20 грн.  Відповідачем пенсія позивачу не обмежувалась виплатою у максимальному розмірі, а тільки проводилась виплата пенсії без урахування індексацій передбачених постановами Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 року та №168 від 24.02.2023 року. Отож, відповідач не обмежив після нарахування індексації пенсію позивача максимальним розміром, а залишило її в сумі, перерахованій на виконання рішення суду, без обмеження максимальним розміром.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу відповідача, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року в справі № 300/2983/23, яким позовні вимоги задоволено повністю, викласти у редакції позовних вимог, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії: з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» починаючи з 01.03.2023 року з індексацію в розмірі 1,197 без обмеження максимальним розміром як пенсії, так індексації; з урахуванням надбавки за інвалідність внаслідок війни 2 групи починаючи з 01.12.2019 року з подальшим збільшенням, розмір якого визначається прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність..
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем подано не було. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі не підлягають задоволенню з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  ОСОБА_1 з лютого 2011 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі – Закон №2262-ХІІ).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі №300/2035/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на листопад 2019 року відповідно до довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області" від 06.12.2021 за № 1938-У, з урахуванням проведених платежів.
На виконання вказаного рішення суду, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснено з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 .. Не погоджуючись із розміром перерахованої пенсії та вважаючи дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром протиправними, позивач, з метою захисту своїх прав, звернувся до суду.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №300/3103/22 зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.
Із поданого відзиву на позовну заяву суд встановив, що відповідач на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» за № 118 від 16.02.2022 провів з 01.03.2022 індексацію основного розміру пенсії позивача.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №300/3103/22 відповідач провів перерахунок пенсії позивача, внаслідок чого розмір пенсійної виплати складав 21084,44 гривень. До складових пенсійної виплати позивача враховано підвищення як особі з інвалідністю 2 групи, травма якої пов`язана з виконанням службових обов`язків. З врахуванням максимального розміру пенсії виплата пенсії становила 41935,14 гривень.
Оскільки розмір пенсії позивача обчислений на виконання рішення суду за № 300/3103/22 та виплачується у сталому розмірі (41935,14 гривень), то і розмір підвищення особі з інвалідністю, як одна із складових пенсії виплати, також виплачується у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб станом на 01.12.2019, а саме в розмірі 665, 20 гривень (1638 х 40%).
На виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» № 168 від 24.02.2023 відповідач провів з 01.03.2023 перерахунок пенсії. Однак, оскільки відповідно до частини 2 цієї постанови розмір пенсії не може перевищувати максимального розміру, який визначається, як десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (з 01.03.2022 – 19340 гривень, з 01.07.2022 – 20270 гривень, з 01.12.2022 – 20930 гривень), то після перерахунку розмір пенсійної виплати становить 41935,14 гривень, який був визначений на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі за № 300/3103/22.
При цьому, суд зазначає, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №300/3103/22 зобов`язано відповідача здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Згідно протоколу відповідача за пенсійною справою позивача № 0903002347 від 23.05.2023 розмір грошового забезпечення позивача становить 80%. Грошове забезпечення позивача складається з: посадового окладу в розмірі 3200 гривень; окладу за військове звання – 2200 гривень; процентної надбавки за вислугу років 40% – 2160 гривень; середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі премії 126,46% – 26680,75 гривень. Сума грошового забезпечення для обчислення пенсії становить 34240,75 гривень. Основний розмір пенсії, виходячи з 80% грошового забезпечення, становить 27392,60 гривень. До основного розміру пенсії враховано: збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 27392,60 гривень – 6848,15 гривень; індексація базового ОСНП 2023 (26365,38 х 0,197) – 1500 гривень; індексація базового ОСНП (17120,38 х 0,140) – 2396,85 гривень; індексація базового ОСНП 2022 (34240,75 х 0,140) – 4793,70 гривень; індексація базового ОСНП 2023 (39034,45 х 0,197) – 1500 гривень.
До розміру пенсії позивача враховано такі підвищення та надбавки: 837, 20 гривень та 50 гривень як інваліду війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с; 8284,33 гривень за проживання в гірській місцевості.
Таким чином, суд першої інстанції встановив, що відповідач визначив позивачу розмір пенсії в сумі 49705,98 гривень. Однак, застосував з 01.03.2023 обмеження пенсії максимальним розміром та виплачував позивачу пенсію в розмірі 41935,14 гривень.
Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що після прийняття Конституційним Судом України рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016, обмеження розміру пенсії позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність – є неправомірним. Конституційний Суд України неодноразово висловлювався стосовно того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.
Таким чином, дії відповідача щодо застосування обмежень перерахованої та виплачуваної позивачу пенсії максимальним розміром є протиправними, такими діями порушені права позивача та знівельовано збільшення розміру пенсії внаслідок проведеного на виконання рішення суду перерахунку та внаслідок індексації пенсії. В даних правовідносинах є підстави для висновку про протиправність дій відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу з 01.03.2023 пенсії із застосуванням обмеження пенсії її максимальним розміром, без врахування індексації згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» № 168 від 24.02.2023 та без врахування з 01.12.2019 підвищення пенсії в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни з врахуванням змін в розмірах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з врахуванням їх поступового збільшення відповідно до законів України про Державний бюджет на 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки.
Вирішуючи вимоги зобов`язального характеру, суд першої інстанції зазначив, що застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями наданими частиною 2 статті 9, частинами 2, 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, та з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, а також з метою подальшого недопущення порушених прав позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити позивачу з 01.03.2023 пенсію, з врахуванням індексації згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» № 168 від 24.02.2023 та з врахуванням з 01.12.2019 підвищення пенсії в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни з врахуванням змін в розмірах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з врахуванням їх поступового збільшення відповідно до законів України про Державний бюджет на 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки, без обмеження її максимальним розміром.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Враховуючи положення статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» №2017-III від 05.10.2000 (далі - Закон №2017), законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Згідно ч. 2 ст. 19 Закону №2017, державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-XII від 03.07.1991 (далі - Закон №1282), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування.
Індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.
Пунктами 2, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців. Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Статтею 19 Закону №2017 в частині порядку визначення та застосування державних соціальних гарантій в реалізації державної соціально-економічної політики, зокрема, зазначає, що виключно законами України визначається величина порогу індексації грошових доходів громадян.
Відповідно до ст. 2 Закону №1282, індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному КМУ, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що Кабінет Міністрів України визначає виключно порядок індексації пенсії, а визначення розміру індексації пенсії та інших доходів громадян України проводиться виключно законами України.
Статтею 43 Закону №2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процитована норма ст. 43 Закону №2262 міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому, під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.
Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII Порядок перерахунку пенсій Закону №2262.
Частиною 4 ст. 63 Закону №2262 передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відтак, безпосередній словесний, логіко-граматичний та юридичний аналіз конструкцій та змісту вказаних правових норм дає підстави вважати, що перерахунок раніше призначених пенсій визначений статтею 63 Закону №2262. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених вказаною статтею.
При цьому, обчислення пенсії встановлюється ст. 43 Закону №2262, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсії, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами, виходячи зі змісту процитованого Закону.
Законодавець делегував Уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.
Так, під «умовами» слід розуміти встановлення Урядом необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.
Під «порядком» розуміється, що КМУ має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методу здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Величина грошового забезпечення, як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Урядом в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому, орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені ст.43 Закону №2262.
Адже, до повноважень Уряду не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись КМУ.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.11.2019 по справі № 826/3858/18.
Щодо положення абз.2 п.10 Постанови №168 про те, що «розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень», колегія суддів зазначає, що наведене таке прямо суперечить нормам Законів №2017, №1282 та Конституції України, в тому числі й тому, що порушує право позивача на належний, гарантований державою, рівень пенсійного забезпечення, та як наслідок, призводить до додаткового обмеження максимального розміру його пенсії.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону №2262, зокрема у постановах від 09.02.2021 по справі №640/2500/18, від 10.09.2021 по справі №300/633/19, від 24.09.2021 по справі №370/2610/17.
Також, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 по справі №400/2085/19 вказав про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262 та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, а не норми Закону №3668-VI.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі №520/15025/16-а (п.56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосовувати підхід, який би був найбільш сприятливим для особи.
Таким чином, колегія суддів вважає, що положення абз.2 п.10 Постанови №168 прямо суперечить нормам Конституції України та Законів №2262, №2017, №1282, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, які є спеціальними нормами та підлягають застосуванню органами ПФУ у межах спірних правовідносин.
Відтак, дії пенсійного органу в частині обмеження відповідних виплат є протиправними, а обмеження індексації та максимального розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262 порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч. 5 ст. 17 Конституції України.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 29.08.2009 позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – інвалідів війни.
Правовий статус ветеранів війни визначає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначається законом України про Державний бюджет на відповідний рік.
Суд першої інстанції встановлено, що редакції законів України про Державний бюджет на 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки свідчать про зміни в розмірах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Так, в 2019 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначений: з 01.01.2019 у розмірі 1497 гривень, з 01.07.2019 – 1564 гривні, з 01.12.2019 1638 гривень.
В 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначений: з 01.01.2020 у розмірі 1638 гривень, з 01.07.2020 – 1712 гривень, з 01.12.2020 – 1769 гривень.
У 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначений: з 01.01.2021 у розмірі 1769 гривень, з 01.07.2021 – 1854 гривні, з 01.12.2021 – 1934 гривні.
В 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначений: з 01.01.2022 у розмірі 1934 гривні, з 01.07.2022 – 2027 гривень, з 01.12.2022 – 2093 гривні.
В 2023 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначений з 01.01.2023 у розмірі 2093 гривні.
Отже, в період з 01.12.2019 до 2023 року відбувалися зміни в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в сторону його збільшення.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити позивачу з 01.03.2023 пенсію, з врахуванням індексації згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» за № 168 від 24.02.2023 та з врахуванням з 01.12.2019 підвищення пенсії в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни з врахуванням змін в розмірах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з врахуванням їх поступового збільшення відповідно до законів України про Державний бюджет на 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки, без обмеження її максимальним розміром.
Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі №300/2983/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	С. М. Кузьмич