ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
29 лютого 2024 року
м. Харків
справа № 953/2230/23 
провадження № 22-ц/818/485/24   
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
відповідач - ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Прем`єр альянс», 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2023 року ухвалене у складі судді Демченко С.В. по справі,-
ВСТАНОВИВ:
В березні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом після зміни предмету якого ( а.с. 149 – 159) просив стягнути на свою користь з ПАТ «Страхова компанія «Прем`єр альянс» 8 637 грн 34 коп. та з ОСОБА_3 40 167 грн 92 коп. на відшкодування завданої в результаті дорожньо – транспортної пригоди матеріальної шкоди . 
В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 21 листопада 2022 року у м. Харкові на перехресті пр-т Л. Чалої та вул. Дудинської відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 та за участю ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом ZAZ VIDA, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 грудня 2022 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Власниками транспортного засіб Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Відповідно до висновку експертного дослідження № 9412 від 11 січня 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 79577, 94 грн. 
04 лютого 2023 року позивачі направили на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Прем`єр альянс» заяву про виплату страхового відшкодування, до якої був долучений у тому числі висновок № 9412 експертного дослідження від 11 січня 2023 року. В зазначеній заяві було наголошено на необхідність обов`язкового направлення оформленого на адресу заявників належним чином розрахунку та документального обґрунтування, якщо сума страхового відшкодування буде менше від заявленої суми у розмірі 79577, 94 грн. 
17 лютого 2023 року на платіжну картку позивачки надійшли грошові кошти у розмірі 34227,68 грн, цільове призначення «Страхове відшкодування за ремонт автомобіля згідно зі страховим актом № 0042887.11.22/1 та згідно з договором страхування».
Таким чином, різниця між розміром відновлювального ремонту та отриманою від ПрАТ «Страхова компанія «Прем`єр альянс» сумою страхового відшкодування становить 45330, 26 грн (79577, 94 грн – 34227, 68 грн). 
З огляду на викладене, позивач просив стягнути : - з ПрАТ «Страхова компанія «Прем`єр альянс» різницю між розміром заданої шкоди, що була визначена страховою компанією та фактично виплаченою сумою страхового відшкодування без урахування франшизи у розмірі 5174, 26 грн ( 42001.02 грн – 34227.68 грн – 2600 грн ) та вартість експертизи, що була проведена на замовлення позивачів у справі у розмірі 8 637 грн 34 коп; з ОСОБА_3 40176 гривень 92 копійки на відшкодування відновлювального ремонту автомобілю. 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2023 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Прем`єр альянс» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати на проведення експертизи у розмірі 3500 гривень та судовий збір в розмірі 76 гривень 98 копійок
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 40176 гривень 92 копійки та судовий збір в розмірі 883 гривні 36 копійок.
Рішення мотивовано тим, що відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза – частина збитку, яка не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Франшиза є частиною можливої шкоди, яка може бути заподіяна майновим інтересам страхувальника, і не підлягає відшкодуванню страховиком. Оскільки відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_4 визначений розмір франшизи 2600 грн., то він підлягає стягнення з ОСОБА_4 на користь позивачів. Суд також зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача, як і відсутні відомості про те, чи здійснена позивачем оплата вартості відновленого ремонту та якщо здійснена, чи виконані ці ремонтні роботи платником податку на додану вартість, що в свою чергу також має суттєве значення для визначення розміру страхового відшкодування відповідно до положень пункту 36.2 статті 36 Закону, оскільки здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля платником цього податку.
Додатковим рішенням Київського районного суду м.Харкова від 15.11.2023 заяву представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Прем`єр альянс» – адвоката Терзі О. С. про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Прем`єр альянс» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2017 грн 50 коп.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив рішення в частині щодо стягнення з ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі франшизи 2600 грн на користь позивачів, а в іншій частині в позові до ОСОБА_3 відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що його страховий поліс покриває суму 160 000 грн майнової шкоди і страхова компанія в межах цієї суми повинна нести відповідальність. Скаржник зазначив, що до нього жодного разу позивачі не звертались щодо відшкодування шкоди та огляду автомобіля, скаржник згоден лише на відшкодування суми франшизи.
Апелянт зауважив, що автомобіль позивачів Toyota Avalon має рік випуску 2007 рік ( тобто йому більше 7 років), до дати ДТП 21.11.2022 він також мав декілька пошкоджень кузову та ремонтувався після інших ДТП, що зазначено експертом в його дослідженні №9412 від 11 січня 2023 року, а тому з цієї причини товарна вартість не може бути відшкодована.
Скаржник зазначив, що із змісту страхового полісу та за умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності автомобіля з ПрАТ «Страхова компанія «Прем`єр альянс» за №210402506 від 04 серпня 2022 року слідує, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000 грн; сума страхового відшкодування на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн; розмір франшизи 2600 грн. Вартість ремонту автомобіля позивачів в результаті ДТП склала 79 577,94 грн. з ПДВ, що не перевищує 160000 грн відшкодування майну, передбачену страховим полісом. Апелянт зазначив, що в рішенні зазначено, що не стягується 40176,92 грн, що фактично є величиною втрати товарної вартості, проте судом не застосовані вимоги п.8.6.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092: 
ОСОБА_4 зазначив, що суд не врахував позиції Верховного Суду де зазначалось, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування саме на страхувальника, який уклав із страховою компанією відповідний договір страхування і сплатив страховій компанії страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, визначеному ст. З Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Основний тягар відшкодування
09.01.2024 від Терезі О.С., який діє в інтересах ПрАТ «Страхова компанія «Прем`єр альянс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просять у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі. Вважають, що суд повно та об`єктивно встановив всі обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення шкоди з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Прем`єр альянс» не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядалось.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір матеріальної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок ДТП, є доведеною належними доказами. З урахуванням того, що відповідач є винним у ДТП, стягненню з відповідача підлягає різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту та розміром сплаченого страхового відшкодування.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи  21 листопада 2022 року о 19 годині 00 хвилин на перехресті пр-т Любові Малої та вул. Дудинської у м.Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ZAZ VIDA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 грудня 2022 року ОСОБА_3 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Постанова Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 грудня 2022 року набрала законної сили 06 січня 2023 року
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .
Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 20 жовтня 2001 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2001 року.
З долученої до матеріалів справи виписки вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 21 листопада 2022 року була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» на підставі поліса № 206894088.
Зі змісту полісу № 210402506 від 04 серпня 2022 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , власника автомобіля ЗАЗ VIDA, державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Прем`єр альянс».
За умова вказаного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210402506 від 04 серпня 2022 року слідує, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000 грн; сума страхового відшкодування на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну – 160 000 грн; розмір франшизи – 2600 грн.
Зі змісту повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку від 22 листопада 2022 року вбачається, що 21 листопада 2022 року о 19 годині 00 хвилин на перехресті пр-т Любові Малої та вул. Дудинської у м.Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ZAZ VIDA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .
З долученого до матеріалів справи повідомлення, адресованого ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 направив на адресу ОСОБА_3 лист, в якому повідомляється про проведення за участю суб`єкта оціночної діяльності огляду технічного стану транспортного засобу Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 для встановлення наявних механічних пошкоджень, спричинених ДТП, а також повідомлено про можливість прийняти участь особисто або направити уповноваженого належним чином представника для участі у проведенні даного огляду, який буде проведено 29 грудня 2022 року.
Відповідно до висновку експерта-товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 9412 від 11 січня 2023 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 42001, 02 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 79577, 94 грн.
Зі змісту ремонтної калькуляції № 0224 від 10 січня 2023 року вбачається, що вартість ремонту автомобіля Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 79577, 94 грн
09 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Прем`єр альянс» із заявою про виплату страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 79577, 94 грн.
Як слідує зі змісту вказаної заяви, ОСОБА_1 просила у разі виплати страхового відшкодування в меншій сумі надати оформлені належним чином: письмовий розрахунок суми фактичної виплати із зазначенням цільового призначення та розміру суми, на яку здійснено зменшення суми виплати, та документальне підтвердження правомірності відповідних сум (висновки, протоколи огляду, направлення запрошення для участі в проведенні огляду).
Зі змісту протоколу огляду колісного транспортного засобу від 05 грудня 2022 року вбачається, що 05 грудня 2022 року проведений огляд автомобіля Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час якого встановлено, що автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав пошкодження заднього бампера, заднього ліхтаря, панель задка, кронштейн бампера, кришка бампера.
Зі змісту страхового акту № 0042887.11.22/1 від 16 лютого 2023 року слідує, що на підставі наявних документів, подія, яка мала місце 22 листопада 2022 року кваліфікована як страховий випадок, відповідно до звіту № 9412 від 11 січня 2023 року та за умовами договору страхування № 210402506 від 04 серпня 2022 року. Сума яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 становить 34227, 68 грн грн.
Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті № ЗНО0092475 від 17 лютого 2023 року ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» відшкодувала на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування за ремонт автомобіля відповідно до страхового акту № 0042887.11.22/1 та відповідно до договору страхування № 210402506 від 04 серпня 2022 року без ПДВ в розмірі 34227,68 грн.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили стягнути з ОСОБА_3 , різницю між фактичною вартістю ремонта та страховою виплатою, що складає 40 167 грн 92 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу(далі -ЦК) України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови).
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ч. І статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають - докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону № 85/96-ВР в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у ційсфері регламентує, зокрема Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV).
Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IVу разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).
Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).
Таким чином обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Зі змісту полісу № 210402506 від 04 серпня 2022 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , власника автомобіля ЗАЗ VIDA, державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Прем`єр альянс».
За умовами вищезазначеного договору страхування страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000 грн; сума страхового відшкодування на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну – 160 000 грн; розмір франшизи – 2600 грн. 

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті № ЗНО0092475 від 17 лютого 2023 року ПрАТ «СК «Прем`єр Альянс» відшкодувала на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування за ремонт автомобіля відповідно до страхового акту № 0042887.11.22/1 та відповідно до договору страхування № 210402506 від 04 серпня 2022 року без ПДВ в розмірі 34227,68 грн
Загальний розмір майнової шкоди, про стягнення якої просив позивач, не перевищує ліміт відповідальності страховика.
Відповідальність в межах страхового ліміту несе страховик.
При цьому матеріали справи не містять даних про те, що сума, про стягнення якої просить позивач, складається саме із несплаченого страховиком коефіцієнту фізичного зносу деталей.
Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму франшизи, виходячи з наступного.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац перший пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі також - Закон № 1961-IV)).
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).
Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).
Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (частина вісімнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).
Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1 статті 12 Закону№ 1961-IV).
Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6 статті 36 Закону № 1961-IV).
З огляду на зміст цих приписів у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі. Суму франшизи потерпілому має компенсувати страхувальник або інша особа, відповідальна за завдані збитки.
Поняття «франшиза» міститься в статті 9 Закону України «Про страхування», відповідно до якої франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
У ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (п. 36.6 ст. 36 Закону).
Оскільки визначену у договорі страхування франшизу страховиком винуватця ДТП, було вирахувано із суми яка перерахована на користь позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 франшизу, яка установлена полісом обов`язкового страхування № 210402506 від 04 серпня 2022 року у розмірі 2600,00 грн.
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі №№ 910/17324/19 (провадження № 12-12гс21).
Відповідно до пункту 2частини 1статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 141, п. «в» ч. 1 ст. 382 ЦПК України судовий збір сплачений сторонами підлягає перерозподілу. 
Згідно ст. 141 ЦПК України встановлено, що покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Оскільки апеляційна скарга задоволена, то з позивачів на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 1325, 04 грн судового збору сплаченого в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1,3,4 ч. 1 ст.376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2023 року – задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2023 року змінити в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 . 
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в цій частині задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди 2600 (дві тисячі шістсот) гривень .
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1325 (одна тисяча триста двадцять п`ять) грн 04 коп судового збору сплаченого в суді апеляційної інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 29 лютого 2024 року.

Головуючий                                                                                        О.Ю.Тичкова

Судді                                                            О.В.Маміна

                                                                                                               Н.П.Пилипчук