Справа № 346/4928/23 
Провадження № 22-ц/4808/209/24
Головуючий у 1 інстанції Третьякова І. В. 
Суддя-доповідач Барков В. М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
               головуючого судді        Баркова В. М.,
       суддів:                Девляшевського В.А.,
       Мальцевої Є. Є.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка Володимира Михайловича, на рішення Коломийського міськрайонного суду від 21 листопада 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Атаманюк В. М. звернулась до суду із позовом до  ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2016 року. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2018 року шлюб було розірвано. Від спільного подружнього життя мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, дитина залишилися проживати разом із матір`ю.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04 грудня 2018 року з ОСОБА_2 на корить позивачки було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальний стан ОСОБА_1 змінився, оскільки витрати на утримання дитини зросли. Позивачка забезпечує спільного сина продуктами харчування, предметами першої потреби та всіма іншими необхідними дитині речами. Крім зазначеного, син цього року почав навчатися в першому класі, в зв`язку із чим виникли додаткові витрати на придбання підручників та канцтоварів. На час подання позову позивачка не працює, стан її здоров`я є задовільним, однак син хворіє та потребує постійного медичного спостереження, що також потребує додаткових витрат. Позивач просила врахувати, що відповідач є особою молодого віку, працездатний, фізично здоровий, інвалідності не має. Щодо наявності в нього інших утриманців та місця роботи, ОСОБА_1 нічого не відомо. Однак, вона обізнана про те, що ОСОБА_2 займається пасажирськими перевезеннями та отримує стабільні прибутки, розмір яких не повідомляє.
Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку збільшити грошову допомогу на дитину не бажає та посилається на наявне рішення суду, позивачка просила збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягнуті рішенням Коломийського міськрайонного суду по справі №346/5312/18 з 1 500 грн. до 5 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 21 листопада 2023 рокуу задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1  - адвокат Атаманюк В. М.. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що  ОСОБА_1 була змушена звернутися із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки призначеного раніше судом розміру аліментів у сумі 1 500 грн., на утримання неповнолітнього сина їй не вистачає. Адже, вартість на продукти, одяг та інші матеріальні потреби для дитини зросли, до того ж син розпочав навчання у школі, внаслідок чого з`явились додаткові витрати. Крім того, дитина хворіє, а тому потребує постійного медичного спостереження та лікування. 
ОСОБА_1 на даний час не працює, проте активно шукає роботу. У свою чергу зазначає, що відповідач є працездатним, здоровим, а тому вважає, що він має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі, а посилання відповідача на те, що він перебуває у шлюбі, від якого у нього є дитина та яку він утримує, жодним чином, не звільняє його від обов`язку забезпечувати сина від попереднього шлюбу.
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_2 вказує, що оскаржуване рішення суду ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, яке підлягало застосуванню. Судом повно та всебічно досліджено наявні у справі докази і дано їм належну оцінку. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Коломийського міськрайонного від 21 листопада 2023 року без змін.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.
У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2016 року.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05 вересня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04 грудня 2018 року з  ОСОБА_2  було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на користь матері ОСОБА_1 . Стягнення аліментів розпочато з 23 жовтня 2018 року, тобто з часу звернення до суду. 
Відповідачем до відзиву було долучено свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що 20 січня 2022 року Коломийським відділом ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис № 41.
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
З довідки про доходи встановлено, що загальна сума доходу відповідача за період з 01 березня 2023 року по 31 серпня 2023 року без урахування аліментів становить 32 964 грн., що в середньомісячному розмірі становить близько 5 500 грн.
Позивачем було надано бланк замовлення в медичну лабораторію «Ескулаб», згідно якого ОСОБА_3 28 серпня 2023 року було проведено комплекс медичних досліджень на суму 5 695 грн. 
Також, до матеріалів справи було долучено ехокардіографічне обстеження серця ОСОБА_3 від 31 серпня 2023 року з якого встановлено такі заключення: аритмія, систолічна функція міокарду добра, камери серця не розширені, даних про легеневу гіпертензію не виявлено. Рекомендовано контроль ЕХОКС в динаміці. 
Згідно консультативного висновку отоларинголога від 24 серпня 2023року, ОСОБА_3 діагностовано викривлення носової перетинки вліво. Вазомоторний риніт, алергічний риніт, гіпертрофія носоглоткового мигдалика і п/мигдаликів 2 ст.
Крім цього, позивач подала результати дослідження крові та алергічних реакцій у дитини на різні алергени та патогени. Згідно консультативного висновку дитячого алерголога від 26 вересня 2023 року, ОСОБА_3 діагностовано бронхіальна астма змішаного ґенезу, переситуюча, легкий перебіг. Алергічний риніт. Тикозна хвороба. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано доказів того, що її матеріальний стан та сімейний стан, а також стан здоров`я змінився в сторону погіршення. Не було доведено позивачем і значного покращення майнового стану відповідача, які б були підставою для збільшення розміру аліментів та його фактичну можливість сплачувати аліменти в розмірі 5 000 гривень щомісячно.
З такими висновками не можна не погодитися.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і ст.ст. 183, 184 СК України.
Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний Кодекс України не містить імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, а за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Таким чином, вирішуючи питання щодо наявності підстав для зміни розміру аліментів, шляхом зміни способу їх присудження судом враховуються не тільки положення ст.192 СК України, а й положення ст.ст. 182, 183, 184 СК України. 
Отже, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, зміни способу їх присудження, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а також в інших випадках, передбачених СК України.
Звертаючись до суду із позовом,  ОСОБА_1 посилалася на те, що у відповідача є матеріальна можливість сплачувати аліменти.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Зі змісту ч.6 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що всупереч вимогам ст. 81 ЦПК позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на доведення факту фінансової можливості у відповідача сплачувати аліменти в розмірі 5 000 грн. на утримання дитини. Не надано таких доказів і апеляційному суду.
В обґрунтування апеляційної скарги позивачка посилалася на те, що на час подання апеляційної скарги не працює, проте активно шукає роботу. Крім того, зазначає, що відповідач може надавати достатні кошти на утримання неповнолітнього сина, оскільки є працезданим, фізично здоровим інвалідності не має, займається пасажирськими перевезеннями, однак їй достовірно не відомо про місце роботи ОСОБА_2 (а.с. 76).
На думку апеляційного суду, зазначене не є належним доказом працевлаштування та платоспроможності відповідача, поліпшення його матеріального становища після початку стягнення аліментів.
Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, та взято до уваги апеляційним судом, факт зміни сімейного стану відповідача, а саме останній 20 січня 2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , (а.с. 49), а 02 липня 2022 року став батьком ОСОБА_5 (а.с. 48). Також, відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу було долучено рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 грудня 2023 року, відповідно до якого відповідач усиновив дочку своєї дружини від попереднього шлюбу (а.с. 99-100).
Тобто, на утриманні ОСОБА_2 , окрім малолітнього сина ОСОБА_3 перебуває ще двоє малолітніх дітей: син від другого шлюбу ОСОБА_5 , та донька дружини, від її попереднього шлюбу, яку він усиновив.
Звертаючись із скаргою, апелянтка також зазначає, що у зв`язку із початком навчання сина у першому класі школі, з`явились додаткові витрати. Також сину потрібні іграшки, витрати на розваги з друзями. Крім того, дитина хворіє, а тому потребує постійного медичного спостереження та лікування. 
Виходячи з цього варто зазначити наступне. Додаткові витрати на дитину не є аліментами (коштами на утримання дитини).
Додаткові витрати на дитину, – це витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Вказаний перелік особливих обставин не є вичерпним і встановлюється індивідуально у кожному конкретному випадку.
Додаткові витрати на дитину підлягають до сплати незалежно від вирішення питання про сплату аліментів на утримання дитини, відсутності вимог про сплату аліментів, припинення права на аліменти (в порядку визначеному ст. 190 СК України).
Додаткові витрати повинні сплачувати виключно батьки дитини.
В разі відсутності домовленості батьків або у разі спору між ними щодо розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину – розмір участі визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен визначатись у твердій грошовій сумі, залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, з урахуванням обставин, які мають істотне значення (тобто враховується матеріальний стан та стан здоров`я платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інше). Участь у додаткових витратах батьки повинні брати у рівних частинах.
Аліменти – це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та інше. Проте інколи діти потребують додаткових, більш значних коштів для нормального розвитку.
Як зазначив Верховнии? Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19, провадження № 61-19103св19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
З аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там); г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).
Отже, розвиток здібностей дитини є додатковими витратами, які не взаємопов`язані із розміром аліментів, стягуваних на утримання дитини, та не можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів.
Виходячи з вищенаведеного, зазначені позивачкою обставини не є підставою для зміни розміру аліментів після початку їх стягнення за рішенням суду.
Інших доказів, які б свідчили про можливість зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача, позивачкою суду першої інстанції надано не було.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, фактично зведені до посилання на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, правильно оцінив докази, що надані сторонами, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Атаманюка Володимира Михайловича – залишити без задоволення.
Рішення Коломийського міськрайонного суду від 21 листопада 2023 року року – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 12 січня 2024 року.

Судді                                                        В. М. Барков

       В. А. Девляшевський

       Є. Є. Мальцева