ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/11932/21  Номер провадження 33/814/22/24	Головуючий у 1-й інстанції Аркатов К.В.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві об`єднану справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 грудня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого лікарем-реабілітологом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.
Згідно з постановою судді, 27 липня 2021 року о 02:30 годині по проспекту Науки, 76 м. Харкова, ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою прибору газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» відмовився в присутності двох свідків.
27 липня 2021 року о 04:27 годині по вулиці 23 Серпня, 32/20 м. Харкова, ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою прибору газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» відмовився в присутності двох свідків.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено докази, які містяться в матеріалах справи.
Судом не враховано, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не роз`яснено його права та обов`язки, не надано можливості скористатися правовою допомогою, хоча він на цьому наполягав. На відеозапису не зафіксовано хто саме керував транспортним засобом, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, не запропоновано пройти огляд у медичному закладі, не роз`яснено наслідки не проходження перевірки на стан сп`яніння.
Судом першої інстанції не задоволено жодного з наданих клопотань, зокрема про виклик свідків, працівників патрульної поліції, проведення експертизи.
ОСОБА_1 та його адвокат Таволжанський О.В. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, клопотань про відкладення не надали, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без їх участі.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повній мірі.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ №189155 від 27 липня 2021 року та ААБ № 189453 від 27.07.2021 року, направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, пояснення свідків, долучені до матеріалів справи, відеозаписи з місця події.
Так, протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ №189155 від 27 липня 2021 року та ААБ № 189453 від 27.07.2021 року зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.
Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 27 липня 2021 року останні підтвердили, що ОСОБА_1 27 липня 2021 року у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. 
Наведене підтверджується й рапортами інспекторів УПП в Харківській області ДПП про зазначені вище обставини виявленого адміністративного правопорушення.
Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря-нарколога в КНП ХОР «ОНД» у присутності двох свідків.
При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.
Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
Таким чином, твердження про відсутність у ОСОБА_1 відмови від проходження запропонованого огляду є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП.
Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які учасниками справи не спростовані, а дії поліцейських не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.
Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння, і пояснення про відсутність ознак алкогольного сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності. 
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.
Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.
Суд зважає на те, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.
На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
Із відеозапису долученого до протоколу серії ААБ №189453  вбачається, що поліцейським неодноразово роз`яснено  ОСОБА_1  про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що останній фактично ухилився від його проходження у будь-який із передбачених законом способів, намагався домовитись з працівниками поліції внаслідок чого поліцейський попередив водія про відповідальність за пропозицію незаконного збагачення. В подальшому, працівниками поліції в присутності двох свідків зафіксовано відмову  ОСОБА_1  від проходження процедури огляду на стан сп`яніння. Відеозаписом зафіксовано, що поведінка ОСОБА_1 під час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення була спрямована на ускладнення виконання працівниками поліції їх обов`язків та свідчила, що останній має явні ознаки алкогольного сп`яніння. Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку водія транспортного засобу та поліцейських, які склали матеріали протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття.
Згідно наявних матеріалів справи,клопотань щодо проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я від ОСОБА_1 не надходило.
Крім того, із долученого відеозапису до протоколу серії ААБ №189155 також вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, повідомив про те, що проїхав незначну відстань від попереднього місця зупинки працівниками поліції, та про вилучення працівниками поліції посвідчення водія за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі ОСОБА_1 спочатку погодився, відкривши наданий на огляд мундштук, проте в подальшому ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків від проходження запропонованого огляду.
Дії поліцейського по виявленню у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та висуненню вказаній особі вимог про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або у найближчому закладі охорони здоров`я відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Враховуючи те, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не заперечується, підтверджений доказами у справі, склад правопорушення передбачає саме відмову від проходження огляду, при якому мотиви відмови правового значення не мають.
В даному випадку протокол складено не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду, що є окремим складом адміністративного правопорушення, що й стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником патрульної поліції, яким були виявлені певні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . 
Апеляційна інстанція також враховує те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, а тому повинен знати, в тому числі й наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на законну вимогу працівників поліції.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що на відеозапису не зафіксовано факту керування ним транспортним засобом не узгоджується із долученим відеофайлом, з якого вбачається, що в розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, та у працівника поліції уточнював за що саме його зупинили.
Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що поліцейськими не роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутні роз`яснення щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснено права, обов`язки та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не здійснено допит працівників патрульної поліції та свідків є безпідставними, оскільки жодних обов`язкових вимог про виклик та допит свідків чи інших осіб по справі у суді положення КУпАП не передбачають. Виклик свідків є правом, а не обов`язком суду, та здійснюється лише на розсуд суду при необхідності встановлення додаткових обставин справи. Окрім того, ОСОБА_1 визнаний винуватим саме в тому, що останній відмовився від проходження запропонованих оглядів на виявлення стану сп`яніння. В свою чергу за змістом пояснень свідків останні підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду поліцейськими на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, що додатково підтверджується матеріалами відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції .
Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що останній відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.
Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.
За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко