ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/435/24 Справа № 212/2956/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 212/2956/23
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Остапенко В.О.
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання Гладиш К.І.
сторони:
позивач орган опіки та піклування Виконкому Покровської районної в місті ради в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
відповідач  ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу органу опіки та піклування Виконкому Саксаганської районної в місті ради на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року, яке ухвалено суддею Чайкіним І.Б. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 29 серпня 2023 року, 
УСТАНОВИВ:
В квітні 2023 року орган опіки та піклування Виконкому Покровської районної в місті ради, який діє в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної в місті ради, з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має на вихованні трьох малолітніх дітей:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня Криворізької гімназії №41 Криворізької міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вихованку комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 270 Криворізької міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Останнє місце реєстрації родини: АДРЕСА_1 , проте відповідно до довідки реєстру Криворізької міської територіальної громади встановлено, що з 06.07.2022 гр. ОСОБА_4 та її малолітніх дітей було знято з реєстрації місця проживання. Мати з дітьми проживали за адресою: АДРЕСА_2 .
Мати дітей, ОСОБА_4 , належним чином не виконує батьківські обов`язки, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дітей, не готує їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування дітям, не створює умови для нормального та повноцінного життя в зв`язку із чим позивач просив суд позбавити її батьківських прав, стягнути з неї аліменти та передати дітей третій особі для влаштування.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року позов задоволено частково.
Вирішено відібрати малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення батьківських прав останньої.
Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь відповідного органу опіки та піклування на утримання: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 квітня 2023 року.
Вирішено передати малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради для подальшого їх влаштування
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.
В апеляційній скарзі представник органу опіки та піклування Виконкому Саксаганської районної в місті ради просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивача, яким позбавитивідповідача батьківських прав, стягнути з неї аліменти та передати дітей органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної в місті ради для влаштування, посилаючись на те, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи. 
На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано те, що відповідач неодноразово була притягнута до адміністративної та кримінальної відповідальності, що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав відносно дітей. До роботи з сім`єю було неодноразово залучено суб`єктів соціальної взаємодії, що свідчить про системність ухиляння одинокої матері від виконання батьківських обов`язків та неналежний приклад поведінки, який іде у розріз з із нормами закону та моралі, що призвело до девіантної поведінки дітей, а в майбутньому може стати підґрунтям до виникнення у дітей конфлікту із законом та віднесення їх до категорії ювенальних злочинів. 
Також апелянт зауважує на тому, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та постановив рішення про відібрання дітей у матері без позбавлення останньої батьківських прав. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної в місті ради - Мосолову І.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представників органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної в місті ради - Іванову О.В. та Діордіяшенко Г.І., які, кожна окремо підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, відповідача ОСОБА_4 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Позивач, звертаючись до суду з позовом до  ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилався на неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції посилався на те, що з урахуванням якнайкращих інтересів дитей, бажання відповідача брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми та з огляду на відсутність виключних підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, суд не погоджується з висновками позивача про необхідність позбавлення батьківських прав. При цьому, суд вважав за необхідне ухвалити рішення про відібрання малолітніх від матері без позбавлення батьківських прав, що, на переконання суду, буде відповідати інтересам дітей.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Звертаючись з позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, позивач посилався на положення ст. 164 СК України якою визначено підстави позбавлення батьківських прав, та доводив ухилення від виконання відповідачем обов`язків щодо виховання дітей.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивачем не заявлялось у позові вимоги про відібрання дітей від матері у порядку ст. 170 СК України, позов з цих підстав не заявлявся.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.ч.1 та 3 ст.13 ЦПК України).
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
У зв`язку з наведеним вище, з урахуванням того, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та постановив рішення про відібрання дітей у матері без позбавлення останньої батьківських прав, які позивачем не заявлялись, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, на підставі п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, та ухвалити нове рішення по суті заявлених позивачем позовних вимог.
Як убачається із матеріалів справи, позивач, звертаючись з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, посилався на те, що відповідач, мати дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , належним чином не виконує батьківські обов`язки, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дітей, не готує їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування дітям, не створює умови для нормального та повноцінного життя в зв`язку із чим позивач просив суд позбавити її батьківських прав, стягнути з неї аліменти та передати дітей третій особі для влаштування.
Матеріалами справи установлено, що вперше сім`я потрапила у поле зору служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради у серпні 2018 року, у зв`язку з тим, що 31 липня 2018 року одинока мати - ОСОБА_4 залишила свою малолітню доньку ОСОБА_5 біологічній бабусі - ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та пішла у невідомому напрямку.
01 серпня 2018 року ОСОБА_6 викликала поліцію та дитину було влаштовано до комунального закладу «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради», згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку Покровського відділення поліції Криворізького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
10 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_4 звернулася з письмовою заявою до служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради про повернення їй на виховання малолітньої доньки ОСОБА_5 , та надала копію договору на оренду житла за адресою: АДРЕСА_4 , проте вже 12 вересня 2018 року надала нову заяву, у якій зазначила іншу адресу проживання для обстеження: АДРЕСА_5 .
25 лютого 2019 року малолітня дитина ОСОБА_3 вдруге була доставлена до КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку Покровського відділення поліції Криворізького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
06 березня 2019 року ОСОБА_3 була повернута на виховання матері в родину за адресою: АДРЕСА_6 .
Відповідач ОСОБА_4 разом з дітьми веде мігруючий спосіб життя у зв`язку з чим не отримує матеріальну допомогу на дітей, що відповідач підтвредила в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.
У червні 2022 року відповідач ОСОБА_4 знову орендувала житло на території Саксаганського району за адресою: АДРЕСА_2 .
До роботи з сім`єю неодноразово було залучено суб`єктів соціальної взаємодії.
Відповідач ОСОБА_4 вироками Саксаганського та Центрально-Міського районних судів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року справа № 214/21172/15-к, 06 грудня 2017 року справа №216/2097/16-к, 09 липня 2020 року справа № 214/2205/19, 02 травня 2022 року справа № 214/2198/22 визнавалась винуватою за вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. ч. 1,2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України.
Постановами Саксаганського та Жовтневого районного судів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року справа № 214/3721/22, 28 вересня 2022 року справа № 212/4661/22, 02 травня 2022 року справа № 214/2198/22 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 44 КУпАП.
Постановами Жовтневого та Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року справа № 212/6758/18, 23 лютого 2022 року справа № 212/1392/22, 31 серпня 2022 року справа № 212/3823/22, 06 вересня 2022 року справа № 214/3293/22, 01 вересня 2022 року справа № 214/3465/22, 04 жовтня 2022 року справа № 214/5020/22 визнана винуватою за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. ч. 1,2 ст. 184 КУпАП.
30 березня 2023 року на підставі клопотання Криворізької гімназії № 41 щодо сприяння у притягненні до відповідальності ОСОБА_4 за неналежне виконання батьківських обов`язків, оскільки мати не займається вихованням дітей, залишає їх без нагляду, не забезпечує їм належний рівень проживання, виховання, розвитку, здійснено комісійне відвідування, а саме: спеціалістом служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради та інспекторами ювенальної превенції відділення поліції № 4, про що складено відповідний акт. Під час відвідування адреси проживання родини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що житло не придатне для проживання малолітніх дітей у зв`язку із сильним засміченням каналізації, поламаними кранами, таргани в квартирі, повною відсутністю продуктів харчування та готової їжі, чистого посуду, постільної білизни. З ОСОБА_4 проведено профілактично-роз`яснювальну роботу, взято письмові пояснення та зобов`язання, складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП, Криворізьким міським центром соціальних служб надано гуманітарну допомогу. У своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , 1993 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , зазначили, що до моменту приведення орендованого житла у відповідність до санітарно-гігієнічних вимог багатодітна мати та троє її дітей будуть мешкати за вищезазначеною адресою, проте із телефонного повідомлення ОСОБА_8 стало відомо, що пізно ввечері 03 квітня 2023 року ОСОБА_4 , разом з дітьми, повернулися до орендованої квартири.
Спеціалістом служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради та інспектором ювенальної превенції 04 квітня 2023 року повторно здійснено виїзд в родину ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт. Під час відвідування діти перебували вдома самі, а мати повернулася додому через півгодини. Діти брудні, голодні, з педикульозом.
Комісією у складі: спеціаліста служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, інспекторами ювенальної превенції відділення поліції № 4, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 585 «Про забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» якою затверджено «Порядок забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження» проведено оцінку рівня безпеки малолітніх дітей, про що складено відповідні акти та було встановлено, що малолітнім дітям небезпечно перебувати разом з матір`ю.
Малолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 вилучено з сім`ї та доставлено до комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Криворізької міської ради для обстеження та лікування.
20 квітня 2023 року виконкомом Саксаганської районної у місті ради прийнято рішення № 132 «Про відібрання малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у матері та тимчасове влаштування їх до державного закладу».
Малолітні діти: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_3 перебували на обліку дітей в службі у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах на підставі ухилення матері від виконання батьківських обов`язків з 07 травня 2019 року по 24 червня 2022 року.
Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради з ОСОБА_4 неодноразово були проведені профілактично - роз`яснювальні бесіди, в ході яких вона попереджалась про відповідальність за ухилення від виховання дітей, надавались рекомендації, неодноразово родина відвідувалась за місцем проживання.
До служби у справах дітей звернулась ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_7 із заявою щодо обстеження умов проживання за вищевказаною адресою та надання відповідного акту для служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради. Спеціалістами служби, за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , було узгоджено дату та час обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_7 (на 18 квітня 2023 року о 15.00.).
18 квітня 2023 року о 15.00 годині спеціалісти служби прибули за даною адресою та коли подзвонили у домофон, то дитячий голос відповів, що вдома дорослих немає. Сусіди, які сиділи біля під`їзду повідомили, що за вищевказаною адресою ОСОБА_13 не мешкає, тільки іноді приходить у гості до своєї подруги. Після встановлення телефонного зв`язку з ОСОБА_4 , через 5 хвилин вона підійшла до під`їзду будинку АДРЕСА_8 . При обстеженні житлово - побутових умов було з`ясовано, що в квартирі мешкає родина гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та її малолітні діти: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_9 .
Зі слів ОСОБА_16 , вона є кумою ОСОБА_17 . Також, ОСОБА_7 повідомила, що власником житла є брат її чоловіка, який перебуває за кордоном. Квартира складається з 4-х кімнат, для малолітніх дітей ОСОБА_4 виділено одну кімнату, в якій є двоспальне ліжко та комод, сумки з речами були на балконі (зі слів ОСОБА_18 ). На момент обстеження особистих речей ОСОБА_4 не було, ознак проживання її в квартирі немає, обмежений запас продуктів харчування. В даній кімнаті відсутні окремі спальні місця для сну та відпочинку трьох дітей.
Відповідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири за адресою: АДРЕСА_7 є ОСОБА_19 , встановити зв`язок з нею немає можливості.
Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ст. 51 Конституції України).
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно із частинами 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених  Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (даліКонвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно із частиною 1 статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Згідно із ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).
Відповідно до ч. 1ст. 164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами;вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зіст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріалами справи установлено, що матір вихованням дітей не займалася та не займається, матеріально не підтримує, станом здоров`я дітей не цікавилась та не цікавиться, не виявляє до дітей будь-якої уваги та турботи, ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо.
Так, відповідач протягом 2022 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання своєї малолітньої дитини, при цьому, будучи дорослою жінкою, відповідних висновків не зробила, ставлення до своїх дітей не змінила, про що свідчть систематичність приятгення останньої до адмінінстривної відповідальності.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 лютого 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адмінінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення за ст. 184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді попередження.
Адмінінстративне порушнення полягало у тому, що громадянка ОСОБА_4 , 04 лютого 2022 року приблизно о 14.00 годині, ухилилась від своїх батьківських обов`язків як мати по відношенню своїх малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме залишила їх без нагляду у відчиненій квартирі за адресою: АДРЕСА_10 , в кімнаті антисанітарія, стійкий неприємний запах, розкидані речі та малий запас продуктів харчування. 
Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 серпня 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адмінінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Адмінінстративне порушнення полягало у тому, що ОСОБА_4 18 липня 2022 року, приблизно о 20 годині 59 хвилин, знаходячись за адресою АДРЕСА_11 , ухилилась від батьківських обов`язків як мати по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в результаті чого останній був безвісно відсутній та залишився без батьківського піклування, чим порушила ст. 12 Закону України від 03 липня 2018 року «Про охорону дитинства».
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 вересня 2022 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.2 КУпАП, у виді штрафу в 1700 грн. в дохід держави.
Адмінінстративне порушнення полягало у тому, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст.184 ч.2 КУпАП, не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_8 о 19.53 год., за адресою: АДРЕСА_12 , дитина була знайдена блукаюча містом та повернута матері працівниками поліції. 
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2022 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.2 КУпАП, у виді штрафу в 1700 грн. в дохід держави.
Адмінінстративне порушнення полягало у тому, що ОСОБА_4 , не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 13 червня 2022 року о 10.00 год., пішов з дому за адресою: АДРЕСА_2 та блукав вулицями міста, був знайдений співробітниками поліції 15 червня 2022 року о 01.30 год.
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн в дохід держави.
Адмінінстративне порушнення полягало у тому, що ОСОБА_4 ухилилась від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме 04 вересня 2022 року, о 16 год 50 хв, залишила дітей за адресою проживання без нагляду, через що діти кликали матір у вікно та сусіди викликали поліцію.
З наведенного вище убачається, що у зв`язку з тим, що мати дітей не забезпечувала належного догляду та виховання, її діти перебували під загрозою для його життя та здоров`я, однак застосовані органом опіки і піклування превентивні заходи не дали позитивного результату, відповідач не змінила свого відношення до дитей, не усвідомила свого батьківського обов`язку щодо виховання дітей, їх догляду, утримання, турботи, чим порушила інтереси малолітніх дітей та їх права на розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. 
Також колегією суддів примається до уваги той факт, що відповідач ОСОБА_4 вироками Саксаганського та Центрально-Міського районних судів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року справа № 214/21172/15-к, 06 грудня 2017 року справа №216/2097/16-к, 09 липня 2020 року справа № 214/2205/19 та 02 травня 2022 року справа № 214/2198/22 визнавалась винуватою за вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. ч. 1,2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, що свідчить про те, що спосіб життя, який веде відповідач по справі, є неприйнятним та таким, що не відповідає інтересам дітей відповідача
Колегія судів вважає за необхідне зауважити, що матеріали справи не містять доказів працевлаштування відповідача по справі задля можливості належного матеріального забезпечення дітей, та не містять доказів того, що за час перебування даної справи в суді відповідач здійснювала жодної спроби працевлаштуватися. Відповідач з дітьми веде мігруючий спосіб життя у зв`язку з чим не отримує матеріальну допомогу на дітей.
Крім того відповідач не має постійного житла, а наданий суду апеляційної інстанції Акт обстеження умов проживання відповідача від 20 жовтня 2023 року, в якому зазначено що відповідач створює належні умови для нормального проживання відповідно до фінансових можливостей не може бути беззаперечним доказом того, що вказані умови проживання будуть збережені в майбутньому з урахуванням постійної зміни відповідачем адрес проживання.
Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що вказаний акт, за умови збереження вказаних в ньому обставин, може бути одним із доказів для звернення відповідача до органу опіки та піклування із заявою про можливість поновлення батьківських прав у зв`язку з виправленням особи і бажанням надалі брати активну участь у вихованні і житті малолітніх дітей. 
Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Така поведінка матері, за переконанням суду, свідчить про нехтування нею своїми прямими материнськими обов`язками.
Оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дітей, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав.
Крім того, згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Згідно зі ст. 245 СК України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів.
Суд зазначає, що згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно зі ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на неї покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, у зв`язку з чим колегія суддів врахувавши вимоги ст.182 СК України приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь відповідного органу опіки та піклуванняна утримання її дітей у розмірі 1/2 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 квітня 2023 року.
На підставі наведенного вище колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу органу опіки та піклування Виконкому Саксаганської районної в місті ради на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року задовольнити, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позбавити ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнути з ОСОБА_4 , аліменти на користь відповідного органу опіки та піклування на утримання: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 у розмірі 1/2 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 квітня 2023 року.
Керуючись ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу органу опіки та піклування Виконкому Саксаганської районної в місті ради на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги органу опіки та піклування Виконкому Покровської районної в місті ради в інтересах дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: орган опіки та піклування Виконкому Саксаганської районної в місті ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити. 
Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_4 , аліменти на користь відповідного органу опіки та піклування на утримання: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 у розмірі 1/2 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 квітня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 15 січня 2024 року. 

Головуючий:

Судді: