УХВАЛА
07 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 522/9431/21
провадження № 61-18323ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до П`ятого апеляційного адміністративного суду про відшкодування майнової та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом до П`ятого апеляційного адміністративного суду про стягнення моральної шкоди 
у розмірі 120 000,00 грн, надмірно сплаченого судового збору у розмірі 
1 892,10 грн, вартості мопеду у розмірі 13 000,00 грн, накладних витрат у розмірі 1 700,00 грн.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року провадження у справі закрито.
Постановою Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року залишено без змін.
У грудні 2023 року ОСОБА_1 , шляхом направлення документа на електронну пошту Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у змісті якої просить: 
«1. Підтвердити нікчемним «повний текст судового рішення («постанови від 09.11.2023 року»)» (яка насправді не ухвалювалась у цей день, та/або межах судового засідання/будівлі суду) Одеського апеляцій[1]ного суду по цій справі 
№ 522/9431/21, складений 22.11.2023 року (затверджений секретарем текст якого досі не надісланий Позивачу).
2. Скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року - про «закриття» провадження по цивільній справі про відшкодування надміру сплаченого судового збору та шкоди, заподіяної його неповерненням, неналежним розглядом та роз`єднанням повернення позову - за підставами зазначеними 
у моїй апеляційній скарзі раніше, та як такого «закриття» провадження, що чинним Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено до винесення рішення по справі, та ухвалити нове рішення ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
3. Підтвердити нікчемність в матеріалах справи (якщо є) заяв (клопотання, та ін.), повноваження підписантів яких (якщо такі є) не було належним чином підтверджено. 
4. Розглянути можливість винесення окремої ухвали щодо процесуальних порушень по справі допущених Одеським апеляційним судом.
5. Розглянути можливість винесення окремої ухвали щодо процесуальних порушень по справі допущених Приморським районним судом м. Одеси.
6. Зберегти за Позивачем можливість змінити або доповнити цю скаргу».
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 04 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду 
м. Одеси від 06 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 09 листопада 2023 року залишено без руху. Запропоновано заявникові уточнити касаційну скаргу із чітким посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, уточнити прохальну частину касаційної скарги урахуванням повноважень суду касаційної інстанції визначених змістом статті 409 ЦПК України та надати суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями та доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи. 
Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
Копію вказаної ухвали направлено заявникові на зазначену у касаційній скарзі адресу.
Зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» (трек-номер № 0600242441912) та відомостей з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» убачається, що вказане поштове відправлення було вручено особисто ОСОБА_1 13 січня 2024 року.
ОСОБА_1 неодноразово звертався до Верховного Суду із клопотаннями на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04 січня 2024 року, зокрема надавав уточнені редакції касаційних скарг та уточнення касаційних вимог.
Проте, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 04 січня 2024 року вимоги не були виконані заявником у повному обсязі, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Зокрема заявник у змісті уточнених касаційних скарг чітко не зазначив підстави касаційного оскарження судових рішень, а також не уточнив прохальну частину касаційної скарги з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції визначених змістом статті 409 ЦПК України.
Звернення до Верховного Суду із заявами про уточнення касаційних вимог уточнення вимог позовної заяви також не свідчить про виконання заявником приписів ухвали Верховного Суду від 04 січня 2024 року в частині зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень та прохальної частини касаційної скарги.
Згідно частини першої статті 44 ЦПК Україна учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Ураховуючи наведене, станом на 07 лютого 2024 року вимоги ухвали Верховного Суду від 04 січня 2024 року заявником не виконані, а тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України 
у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до П`ятого апеляційного адміністративного суду про відшкодування майнової та моральної шкоди вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                               Д. Д. Луспеник