ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2024 р.           Справа№ 910/3952/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Іоннікової І.А.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Тищенко А.І. 

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд"
на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 (повний текст рішення складено 26.09.2023)
у справі № 910/3952/23 (суддя Марченко О.В.)
за позовом фізичної особи - підприємця Хоровінкіна Андрія Юрійовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд"
про стягнення 123 702,84 грн,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Хоровінкін Андрій Юрійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" про стягнення 123 702,84 грн заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив свої договірні зобов`язання в частині сплати наданих позивачем робіт.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" на користь фізичної особи - підприємця Хоровінкіна Андрія Юрійовича 123 702,84 грн основного боргу, 2684,00 грн судового збору і 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Вказане вище судове рішення мотивоване неналежним виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати наданих позивачем робіт.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 у справі № 910/3952/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано того, що:
- акт № А-00001075 приймання-передачі робіт (надання послуг) зі сторони відповідача підписано особою, яку неможливо ідентифікувати;
- у відповідача відсутні підстави для оплати виконаних робіт за виставленим рахунком-фактури на підставі видаткової накладної, яка не надсилалась позивачем відповідачу, а також останнім не підписувалась;
- настання для відповідача форс-мажорних обставин, які підтверджуються листом слідчого відділу Управління служби безпеки України з доданими до нього додатками, актом про пожежу від 21.04.2022, протоколом огляду місця події від 10.08.2022;
- неспівмірність розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції.
Узагальнений виклад позиції позивача
Позивач не скористався правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу. Неподання відзиву не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 у справі № 910/3952/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 у справі № 910/3952/23 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.
До Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено докази сплати судового збору та документи, що підтверджують повноваження представника на представництво скаржника у Північному апеляційному господарському суді.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 у справі № 910/3952/23. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
21.07.2022 між фізичною особою - підприємцем Хоровінкіним Андрієм Юрійовичем (виконавцем, позивачем) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" (замовником, відповідачем) укладений договір № А-00000031 про технічне обслуговування, ремонт транспортних засобів та постачання автозапчастин (надалі - договір), за умовами  п. 1.1 якого виконавець зобов`язується виконувати для замовника роботи по ремонту та/або технічному обслуговуванню (далі по тексту - роботи), автомобілів, причепів, напівпричепів - транспортних засобів (ТЗ) із використанням матеріалів і запчастин виконавця або наданих замовником, а замовник зобов`язується прийняти ТЗ після проведення виконавцем робіт і оплачувати виконані роботи за використанні матеріали і запчастини у строки та на умовах відповідно до цього договору.
Загальна сума договору визначається на підставі актів виконаних робіт та видаткових накладних (п. 1.3 договору).
Відповідно до п. 2.1 договору постачальник зобов`язується протягом дії договору поставити покупцю товар (в тому числі, але не виключно запасні частини для вантажних автомобілів та напівпричепів (причепів), автохімію, мастила (оливи), супутні товари для автотранспорту та інше) за його замовленнями окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його на встановлених договором умовах.
Загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма видатковими накладними відповідно до умов договору на протязі його дії (п. 2.2 договору).
В силу вимог п. 3.4.9 договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснити розрахунок за виконані роботи, використані матеріали і запасні частини згідно акту виконаних робіт та видаткової накладної у строки та на умовах, встановлених у розділі 4 цього договору, та на основі виставленого виконавцем рахунку-фактури.
Після виконання робіт, виконавець надає замовнику акт виконаних робіт, видаткову накладну на матеріали і запасні частини, а також рахунок-фактуру для здійснення оплати замовником (п. 4.16 договору).
За змістом п. 5.1 договору вартість робіт та/або технічного обслуговування ТЗ, з урахуванням вартості матеріалів і запасних частин, зазначається в рахунку-фактурі, який складає виконавець на підставі акту виконаних робіт, видаткової накладної та направляє замовнику.
Згідно п. 5.2 договору оплата за виконані роботи і використанні матеріали та запасні частини проводяться замовником по факту виконання робіт, на підставі виставленого рахунку-фактури в строк, не пізніше 1-го робочого для після дати підписання акту виконаних робіт та видаткової накладної на матеріали і запасні частини.
Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2022 в частині розрахунків до повного їх виконання (п. 10.1 договору).
30.06.2022 відповідачем було надано позивачу замовлення № А-00001099 на ремонт автомобіля "Камаз" з переліком відповідних робіт.
30.07.2022 сторонами підписано та скріплено печатками підприємств акт приймання-передачі робіт (надання послуг) №А-00001075, згідно з яким позивачем виконано, а відповідачем прийнято без будь-яких зауважень роботи на загальну суму 123 702,84 грн.
Також, позивачем 30.07.2022 виставлено відповідачу рахунок-фактуру №А-00000327 на суму 123 702,84 грн.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором щодо оплати виконаних робіт, у зв`язку із чим у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 123 702,84 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 позовні вимоги задоволено повністю; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" на користь фізичної особи - підприємця Хоровінкіна Андрія Юрійовича 123 702,84 грн основного боргу, 2684,00 грн судового збору і 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Такі ж самі положення містяться й у ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України за якими зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Стаття 3 Цивільного кодексу України визначає однією із засад цивільного законодавства свободу договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).
За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з матеріалів справи, надання позивачем визначених договором робіт відповідачу на суму 123      702,84 грн підтверджується актом № А-00001075 приймання-передачі робіт (надання послуг), який підписано позивачем та відповідачем без зауважень та який скріплений печатками обох підприємств.
Доводи відповідача про те, що спірний акт № А-00001075 приймання-передачі робіт (надання послуг) зі сторони відповідача підписано особою, яку неможливо ідентифікувати, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.
За приписами ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які містять відомості про господарську операцію.
Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Вказаний перелік обов`язкових реквізитів документа кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.
Порушення правил оформлення первинних документів не спричиняє їх недійсність, але безпосередньо впливає на можливість доведення стороною обставин, на підтвердження яких вона подала відповідні документи (близька за змістом правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 915/905/16).
У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18).
Відповідач у апеляційній скарзі стверджує, що акт № А-00001075 приймання-передачі робіт (надання послуг) зі його сторони підписано особою, яку неможливо ідентифікувати, при цьому останній не спростовує того факту, що вищевказаний акт містить, підпис особи, який засвідчений відтиском печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд".
Крім вищевикладеного, судова колегія зауважує на тому, що матеріали справи не містять жодних доказів звернення відповідача до правоохоронних органів стосовно втрати печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд".
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідним зазначити про те, що відсутність в акті № А-00001075 приймання-передачі робіт (надання послуг) ПІБ та назви посади особи, яка підписала вказаний акт, за наявності її підпису у цьому документі, який засвідчений відтиском печатки самої юридичної особи, не свідчить про те, що така особа є неуповноваженою чи що такий акт є неналежними доказами у справі. 
Таким чином, відтиск печатки у акті № А-00001075 приймання-передачі робіт (надання послуг) є свідченням участі Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд", як юридичної особи, у здійсненні господарської операції за цим актом.
Крім того, судова колегія зауважує на тому, що відповідач не був позбавлений права надати у суді першої інстанції відповідні докази та заявити клопотання про призначення судової експертизи з питання з`ясування справжності підписів та/або відтисків печатки на спірному акті. Однак таким своїм правом він не скористався.
Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що акт № А-00001075 приймання-передачі робіт (надання послуг), який підписано позивачем та відповідачем без зауважень та скріплений печатками підприємств, є належним доказом, що підтверджує факт виконання позивачем робіт та прийняття цих робіт відповідачем. У зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 123 702,84 грн правомірно задоволено місцевим господарським судом у повному обсязі.
Щодо доводів відповідача стосовно того, що видаткова накладна не надсилалася позивачем відповідачу, та не є підписаною останнім, а тому у відповідача відсутні підстави для оплати виконаних робіт за виставленим рахунком-фактурою, колегія суддів зазначає про те, що матеріали справи свідчать про те, що для виконання робіт за актом приймання-передачі від 30.07.2022 №А-00001075 позивач жодних запасних частин не купував, що в свою чергу, виключало необхідністю останнього складати таку видаткову накладну. 
Окрім викладеного, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача про настання для останнього форс-мажорних обставин через виникнення пожежі 15.03.2023, оскільки термін оплати за актом №А-00001075 вказаний до 30.07.2022, що в свою чергу не звільняє відповідача від виконання його зобов`язання за договором від 21.07.2022 № А-00000031 про технічне обслуговування, ремонт транспортних засобів та постачання автозапчастин.
Отже, з огляду на наявні в матеріалах справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, необґрунтованість заперечень відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про реальність понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції, а також обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат в сумі 7000,00 грн.
Відтак, місцевий господарський суд надав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а тому дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про задоволення позову.
Таким чином, наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відпоідача.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки за результатами апеляційної скарги
За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.
Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.
Судові витрати
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 у справі № 910/3952/23 - без змін.
Матеріали справи № 910/3952/23 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            І.А. Іоннікова 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                А.І. Тищенко