Справа № 344/20716/23 
Провадження № 33/4808/93/24 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І. 
Суддя-доповідач Гриновецький 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водія ОСОБА_1 та її захисника Камінського І.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою захисника Камінського І.П. на постанову Івано-Франківського міського суду від 28 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

                в с т а н о в и в :

Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 28 жовтня 2023 року о 19 год. 10 хв. в м. Івано-Франківськ, по вул. Г.Мазепи, 164 керувала автомобілем «Volkswagen Jetta» НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.п.2.9 а) ПДР України. Огляд на стан сп`яніння, проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Камінський І.П. вказує, що не погоджується з оскаржуваною постановою у зв`язку з неповним встановленням суддею всіх обставин справи, а також неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи немає жодних даних, які б вказували на той факт, що ОСОБА_1 перед початком та під час проходження огляду на стан сп`яніння, було належно роз`яснено та забезпечено право на реальну правничу допомогу, що є істотним процесуальним порушенням її права на правовий захист і ставить під сумнів доведеність вини правопорушника. Повідомляє, що в матеріалах справи відсутня копія свідоцтва повірки приладу Драгер, що свідчить про те, що даний газоаналізатор не пройшов відповідну повірку. Акцентує увагу на тому, що в протоколі про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 власноручно написала, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а значить не згідна із показниками газоаналізатора Драгер, таким чином, працівники поліції повинні були запропонувати їй пройти огляд в найближчому медичному закладі, чого зроблено не було. Апеляційну скаргу було подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, в причинах поважності пропуску строку апелянт вказує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні присутня не була, оскільки на той час, ще не уклала договір із адвокатом. 29 листопада 2023 року ОСОБА_1 уклала договір з адвокатом, який ознайомився зі справою 07 грудня 2023 року, тому десятиденний строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин. Враховуючи наведені обставини, просить оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі.

Пропущений апелянтом апеляційний строк підлягає поновленню для забезпечення доступу особи до правосуддя в умовах воєнного стану. КУпАП це питання не врегульовує, тому  слід брати до уваги аналогічні положення кримінально-процесуального закону. При цьому суддя-доповідач вважає істотною обставиною те, що суд розглянув справу без участі  ОСОБА_1  та її захисника, вона не отримала копії постанови суду, вона потратила час на пошуки адвоката, що в сукупності перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника Камінського І.П. про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо   ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Судом першої інстанції проігноровано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
В діях   ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але її вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист. 
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що  ОСОБА_1  перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Суд цю обставину не перевіряв. ОСОБА_1  заперечила таке вручення. Відеозапис події не спростовує її пояснення. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки підтверджено, що їй належно не пред`явлено адміністративне звинувачення, не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення нової копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Як видно із відеозапису ОСОБА_1  на місці події пропонувалось  пройти огляд за допомогою алкотестера "Драгер". Належно завіреної копії сертифікату якості вказаного приладу їй не надавалось. Цей сумнів згідно ст. 62 Конституції України апеляційний суд трактує на користь водія. При цьому слід взяти до уваги повідомлення уповноваженого представника виробника алкотестерів  Драгер в Україні п. Шерстюка Р. про те, що використання всіх алкотестерів в Івано-Франуківській області є неправомірним через те, що упродовж 2022-2023 років управління поліції в Івано-Франківській області не надавало уповноваженому представнику виробника спеціальні технічні засоби - газоаналізатори Drager Alcotest 6810 та Drager Alcotest 6820 для перевірки налаштувань та проходження ними регулювання. 
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягала би виправданню за недоведеністю її вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за  ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Камінському І.П. пропущений апеляційний строк.
Апеляційну скаргу захисника Камінського І.П. задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 28 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький