П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/5598/22 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Козачок І.С. 
Суддя-доповідач:  Боровицький О. А. 
25 березня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Курка О. П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в сумі 51 775,45 грн..
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 має заборгованість по платежах до бюджету, яка на даний час набула ознаки податкового боргу.
Податковий борг утворився внаслідок несплати у встановлені законом строки узгоджених сум податкових зобов`язань по орендній платі з фізичних осіб ( код класифікації доходів бюджету 18010900)
Як вбачається з інтегрованої картки платника податку, витяг з якої наданий до справи, за відповідачем рахується податковий борг на суму 51775,45 грн. Борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 22.06.2021 № 472342-2405-2209, докази скасування якого суду не надані.
Щодо наявності вказаного податкового боргу була сформована податкова вимога від 24 вересня 2021 року № 0042633-1304-2222 на суму 51 775,45 грн., яка була направлена платнику. Суду не надані докази скасування або оскарження цієї податкової вимоги.
Наявність податкового боргу підтверджується і довідкою податкового органу про суму податкового боргу станом на 31.05.2022.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
В силу положень пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Приписами підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 57.3. статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Як встановлено судом апеляційної інстанції, в додатках до позову позивачем надано докази поштових відправлень на адресу: АДРЕСА_1 , хоча як встановлено судом ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 .
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те. що вказана обставина відома позивачу, адже вона міститься і в ідентифікаційних даних, наданих самим позивачем в додатках до позовної заяви.
Тому, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку,  що направлення податкових повідомлень-рішень на невірну адресу не може свідчити про узгодження податкового боргу.
Стосовно обов`язку сплачувати орендну плату за землю суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 09.06.2020 р. ОСОБА_1 була користувачем земельної ділянки комунальної форми власності по АДРЕСА_3 загальною площею 2631,0 кв.м., кадастровий номер 6810400000:20:001:0050. Термін дії даного договору - 10 років, тобто до 03.03.2030 р.
На вказаній земельній ділянці розташовувалось належне ОСОБА_1 на праві приватної власності нерухоме майно: незавершене будівництво автостоянки в комплексі з мийкою автомобілів, відсоток готовності будівництва - 23%.
11 червня 2021 року відповідачем було відчужено зазначений об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_3 громадянину ОСОБА_2 . Відповідно  право власності на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_3 -Подільському ОСОБА_1 було припинено.
15 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Кам`янець-Подільської міської ради про припинення права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6810400000:20:001:0050 та про розірвання договору оренди землі в зв`язку зі переходом права власності на об`єкт нерухомості, розташований на вказаній земельній ділянці, іншій особі.
Кам`янець-Подільською міською радою було підготовлено та винесено на розгляд сесії проект рішення «Про припинення договору оренди землі, укладеного Кам`янець-Подільською міською радою та ОСОБА_1 за адресом АДРЕСА_3 та передачу цієї земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 ».
Вказаний проект рішення відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» оприлюднено на офіційному веб-сайті Кам`янець-Подільської міської ради.
За приписами п. «е» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.
Відповідно до ч.2 ст.120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набутгя права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває в оренді, у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію у відчужувана (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно права оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті.
Зважаючи на викладені норми діючого законодавства України суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6810400000:20:001:0050 ОСОБА_1 було припинено з 11 червня 2021 року, та з цього ж дня воно перейшло на тих самих умовах і в тому самому обсязі до нового власника об`єкта нерухомості - ОСОБА_2 .
Враховуючи факт припинення  права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6810400000:20:001:0050 в силу закону з 11 червня 2021 року, відповідно з цього ж дня припинено і мій обов`язок по сплаті орендної плати за землю. В той ж час починаючи з 11 червня 2021 року такий обов`язок виник у громадянина ОСОБА_2 .
Згідно з частинами 1, 2 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
За змістом частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.
Наведені норми потрібно розуміти так, що у разі виникнення в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, відбувається заміна сторони у зобов`язанні.
Аналогічну правову позицію, що у розумінні наведених положень законодавства у разі виникнення в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні, і що після відчуження об`єктів нерухомості позивачі не повинні сплачувати орендну плату за земельну ділянку, користувачем якої вони вже не є, а зобов`язання із такої сплати автоматично виникає у нового власника нерухомості, викладено у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/3655/17, від 05.09.2018 у справі № 904/9027/17, від 07.11.2018 у справі № 910/20774/17, від 29.1 1.2018 у справі № 915/1416/17, від 06.12.2018 у справі № 902/1592/15, від 27.02.2019 у справі № 913/661/17, від 06.03.2019 у справі № 914/2687/17, від 19.02.2020 р. у справі №908/1645/18.
Всі зазначені обставини були повідомлені Кам`янець-Подільській міській раді та позивачу шляхом направлення рекомендованого листа з інформаційною довідкою з реєстру речових прав на нерухоме майно ще 04 жовтня 2021 року.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.02.2022 р. у справі №676/6777/21 позов   ОСОБА_1 задоволено, визнано припиненими з 11 червня 2021 року правовідносини за договором оренди земельної ділянки від 09.06.2020 р., про що також достеменно відомо Позивачу. Вказане рішення суду вступило в законну силу 29 березня 2022 року.
Враховуючи вищезазначені обставини справи та норми чинного законодавства України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про протиправність вимоги позивача щодо стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в сумі 51 775,45 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315  КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені позову відмовити. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Курко О. П.