УХВАЛА
08 січня 2024 року
м. Київ
справа № 148/1509/21
провадження № 51-12 ск 24
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:
головуючого -       ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 22 серпня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 24 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Немирівський районний суд Вінницької області вироком від 22 серпня 2023 року, залишеним без зміни ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 листопада 2023 року, засудив ОСОБА_5 за частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК), до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. На підставі частини 4 статті 70 цього Кодексу за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_5 засуджено цим вироком та вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 травня 2021 року, засудженому остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. 
У касаційній скарзі захисник просить змінити вирок шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_5 з частини 3 статті 187 на частину 3 статті 186 КК і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.
Згідно зі статтею 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Підставами для зміни або скасування судових рішень у касаційному порядку відповідно до частини 1 статті 438 КПК є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Цих вимог закону захисник під час оформлення касаційної скарги у повній мірі не врахував. Зокрема, зміст доводів адвоката у частині оскарження ухвали апеляційного суду зводиться до цитування норм кримінального процесуального закону, якими повинен керуватися цей суд, а також констатації факту відхилення судом другої ланки апеляційних доводів сторони захисту і залишення вироку без зміни. Проте автор скарги не аргументує, у чому полягає незаконність та/або необґрунтованість зазначеної вище ухвали. 
Захисник у скарзі не зазначає, яке з рішень, передбачених статтею 436 КПК, він просить прийняти за результатами касаційного розгляду щодо ухвали апеляційного суду, та не конкретизує правових підстав для прийняття відповідного рішення, визначених у частині першій статті 438 цього Кодексу. 
Враховуючи викладене та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 22 серпня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 24 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                               ОСОБА_3