ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року	Львів	Справа № 300/2180/23 пров. № А/857/18129/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                             Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року (суддя – Тимощук О.Л., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

                                                        ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив:скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.04.2023 №926100140449 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідок про складові заробітної плати за №№587/04-20, 588/04-20, виданих 05.04.2023 Івано-Франківською районною державною адміністрацією;зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця з 10.04.2023, відповідно до пункту 12 розділу ХІ Закону №889-VIII та статті 37 Закону №3723-ХІІ, здійснивши нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60% заробітної плати, зазначених у довідках про складові заробітної плати за №№587/04-20, 588/04-20, виданих 05.04.2023 Івано-Франківською районною державною адміністрацією.
          Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року позов задоволено частково. Визнанопротиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.04.2023 №926100140449 про відмову в переведенні на інший вид пенсії на підставі заяви №1869 від 10.04.2023 ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 за №889-VIII та статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 за №3723-XII, з 01.05.2023. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щопозивач на час звернення за призначенням пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» не був державним службовцем, то відповідно до пункту 4 Порядку №622 розмір пенсії слід обчислювати із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Вказує, що подані довідки про складові заробітної плати містять відомості про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за останньою займаною позивачем посадою та про складові заробітної плати для призначення пенсіїдержавного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). Вказує, що оскільки зазначені довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що випливають на правильність обчислення пенсії, а відповідач не надав жодного доказу щодо правових підстав неврахування вказаних в них відомостей, а отже допустив порушення права позивача на належний розмір пенсії.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, Головне управління ПФУ в Кіровоградській області, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове провідмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щоЗаконом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, проведення перерахунків пенсій не передбачено, в тому числі призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Враховуючи викладене, відсутні підстави для врахування при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» довідок за №№587/04-20, 588/04-20, виданих 05.04.2023 Івано-Франківською районною державною адміністрацією. Також вказує, що робота на посадах в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби по 04.07.2001, а відтак, станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) у позивача відсутній необхідний стаж державної служби.
Позивач, відповідачі правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, до 28.02.2022 отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України “Про державну службу”, розмір якої становив 3395,43 грн.
З 01.03.2022 позивача автоматично переведено на пенсію за віком відповідно до пункту 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) (а.с. 21).
Із метою переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, позивач 10.04.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із відповідною заявою, до якої, серед іншого, було долучено довідки за №№587/04-20, 588/04-20 від 05.04.2023 (а.с. 19-20).
Заяву позивача про переведення за принципом екстериторіальності передано на розгляд ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яке за результатами розгляду документів, доданих до заяви прийняло рішення №926100140449 від 14.04.2023 про відмову в переведенні на інший вид пенсії на підставі заяви №1869 від 10.04.2023 ОСОБА_1 . Відповідно до змісту зазначеного рішення, позивачу роз`яснено про відсутність механізму проведення перерахунків пенсій, в тому числі призначених згідно Закону України «Про державну службу», у зв`язку з чим в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», із застосуванням довідки від 05.04.2023 №П-187/04-20, відмовлено (а.с.18).
Вважаючи таку відмову протиправною, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, позивач через уповноваженого представника звернувся з відповідним позовом до суду.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (надалі, також - Закон №1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 9, частини першої  статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Положеннями частини 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Питання пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 врегульовувалося Законом України “Про державну службу” від 16.12.1993 за №3723-XII (далі - Закон №3723-ХІІ).
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України “Про державну службу” від 10.12.2015 за №889-VIII (надалі, також - Закон №889-VІІІ), відповідно до статті 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пункт 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Статтею 37 Закону №3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Відтак, як вже зазначалось, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а, від 19.03.2019 року у справі № 466/5138/17, від 10.04.2019 року у справі №607/2474/17.
Виходячи з системного аналізу положень Закону №889-VIII та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, із набранням чинності Законом №889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Разом із цим, законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 мають не менш, як 20 років стажу на посадах державної служби, незалежно від того, чи займали такі особи станом на 01.05.2016 посади державної служби. 
Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).
У свою чергу, вимоги щодо віку для призначення пенсій визначає стаття 26 Закону №1058-ІV. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років (абзац 1 частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV). Як обумовлено абзацом 2 частини 1 цієї статті, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Також суд звертає увагу, що частина 1 статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» передбачено, що у разі підвищення  розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;
2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.
Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», який передбачав перерахунок пенсій у разі зміни розміру заробітної плати працюючого державного службовця, виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».
У подальшому, 10.12.2015 прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України «Про державну службу» № 889-VIII.
У зв`язку з набуттям з 01.05.2016 чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» №3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII).
Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Колегія суддів вказує на те, що на момент звернення із заявою про перехід на пенсію за віком (10.04.2023) позивач досяг віку 62 роки. 
Матеріали справи свідчать, що страховий стаж позивача становить понад необхідних не менше 35 років, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком від 21.04.2023, який станом на момент проведення 25.02.2023 перерахунку пенсії позивача, становив понад 42 роки (а.с. 21). 
Крім того, відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , стаж ОСОБА_1 на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016 становив більше 20 років (а.с. 43-53), що не заперечується відповідачами.

Абзацом 1 пункту 4-7 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
Водночас, відповідно до абзацу 2 пункту 4-7 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами, зокрема, Закону України «Про державну службу», із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Так, зі змісту спірного рішення від 14.04.2023 №926100140449 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» вбачається, що з 01.03.2022 позивача автоматично переведено на пенсію за віком відповідно до Закону Україну «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відмовлено у переведенні на пенсію згідно Закону України «Про державну службу" за заявою від 10.04.2023, оскільки Законом №889 не передбачено проведення перерахунків пенсій.

Як вказано у самому Рішенні від 14.04.2023 №926100140449 про відмову в переведенні на інший вид пенсії на підставі заяви №1869 від 10.04.2023 ОСОБА_1 , позивач звертався саме із заявою про переведення на пенсію за іншим законом а не із заявою про перерахунок пенсії.
Відтак, відповідно до абзацу 2 пункту 4-7 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, позивач має право на переведення на пенсію державного службовця, а доводи апелянта в цій частині є недоречними.

Як вірно вказує суд першої інстанції, отримання відповідачем заяви ОСОБА_1 про перехід на пенсію за іншим законом зобов`язувало відповідача провести дії щодо переведення позивача на інший вид пенсії, за наявності умов для отримання позивачем такого виду пенсії.
Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено апеляційним судом, позивач досяг необхідного віку (62 роки), має необхідний страховий стаж, в тому числі понад 20 років на посадах державних службовців. Отже, з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону №3723-XII.
Колегія суддів резюмує, що рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 14.04.2023 №926100140449 про відмову в переведенні на інший вид пенсії на підставі заяви №1869 від 10.04.2023 ОСОБА_1 є протиправним.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу ХІ Закону №889-VIII та статті 37 Закону №3723-ХІІ та здійснити нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60% заробітної плати, зазначеної у довідках про складові заробітної плати за №№587/04-20, 588/04-20, виданих 05.04.2023 Івано-Франківською районною державною адміністрацією, слід зазначити наступне.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі покликається на те, що зазначені довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що випливають на правильність обчислення пенсії. Вважає, що на час звернення за призначенням пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» не був державним службовцем, то відповідно до пункту 4 Порядку №622 розмір пенсії слід обчислювати із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі

З матеріалів справи вбачається, що 09.03.2023 позивач звернувся до відповідача із Заявою про переведення на інший вид пенсії.
Наведеними вище правовим нормами передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.
Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.
Апеляційний суд зазначає, що спірні правовідносини стосуються саме переведення позивача з одного виду пенсії на інший.
Позивачу вже призначалася пенсія по віку відповідно до Закону №3723-XII, яку він отримував до 28.02.2022.
З 01.03.2022 позивач отримував пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У подальшому, позивач10.04.2023 звернувся із заявою в якій просивперевести на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ.

Як вже зазначалось вище, відповідно до абзацу 2 пункту 4-7 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами, зокрема, Закону України «Про державну службу», із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до пункту 13 розділу XV Прикінцеві положення № 1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про статус народного депутата України», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається. 
За встановлених обставин цієї справи, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правові підстави для нарахування пенсії у розмірі 60% заробітної плати, зазначеної у довідках про складові заробітної плати за №№587/04-20, 588/04-20, виданих 05.04.2023 Івано-Франківською районною державною адміністрацією, відсутні, оскільки законодавство не регламентує ані права особи на такий перерахунок, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку пенсії.
Отже, за бажанням позивачки їй може бути лише поновлена виплата пенсії державного службовця, проте, в розмірі, який було встановлено до 01.03.2022, тобто до моменту переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що довідки про складові заробітної плати за №№587/04-20, 588/04-20, виданих 05.04.2023 Івано-Франківською районною державною адміністрацією, на підставі яких позивач просить здійснити перерахунок пенсії, були видані за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.
Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки позивач уже скористався своїм правом на призначення пенсії державного службовця за віком, а тому йому не може бути здійснено перерахунок пенсії на підставі цих довідок та перехід на пенсію за віком відповідно до п. 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII, так як цей пункт застосовується до осіб, які реалізовують своє право на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 вперше.
Стосовно покликання апелянта на висновки Верховного Суду у постановах від 23.10.2018 №317/4184/16-а, від 17.05.2019 №511/777/17, від 11.07.2019 №264/6292/16-а, від 10.10.2019 №520/7533/17, від 13.02.2020 №63/а478/17, від 17.07.2020 у справі №335/13894/16-а. В даних постановах висловлено позицію, що якщо особа отримувала пенсію на підставі одного Закону та виявила бажання перейти на пенсію за іншим Законом, зазначені правовідносини слід розцінювати як нове призначення пенсії.
Наведені висновки не є релевантними в розглядуваному випадку, оскільки як було встановлено судом, позивачу вже призначалась пенсія державного службовця, а відтак така не може бути призначена вдруге, оскільки законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії державного службовця яким є її первинне призначення.
За наведеного правового регулювання, позивач може бути переведений на пенсію державного службовця у розмірі, який отримував до переведення на пенсію за Законом №1058-IV.
Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців) від 23.12.2022 № 3-р/2022 у справі № 3-132/2018 (5462/17).
Цим рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ зі змінами.
Підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIIІ, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.
Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.
Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 № 3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії держслужбовців у майбутньому зазнає змін. Однак, до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 520/6418/21.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що до 28.02.2022 позивач отримував пенсію за віком згідно норм Закону №3723-ХІІ, а з 01.03.2022 ОСОБА_1 було автоматично переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, відтак при поверненні на пенсію за віком згідно Закону №3723-ХІІ відсутні підстави враховувати дані нових довідок про заробітну плату.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянтів не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим їх апеляційні скарги на рішення суду не підлягають задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційних скарг колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі №300/2180/23 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська