ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2024 року
м. Київ
справа № 753/6300/23 
провадження № 51-5604км 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                      ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
потерпілого (у режимі відеоконференції)     ОСОБА_6 ,
представника потерпілого                                ОСОБА_7 ,
захисника                                                               ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року про повернення апеляційної скарги на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою:   АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125  КК України і призначено йому покарання у виді арешту строком на 3 місяці.
На вказану ухвалу захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження.
Київський апеляційний суд ухвалою від 07 вересня 2023 року клопотання захисника  ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року залишив без задоволення, апеляційну скаргу повернув захиснику.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Уважає, що строк на апеляційне оскарження сторона захисту пропустила з поважних причин, оскільки матеріали справи не містять підтвердження вручення засудженому ОСОБА_9 копії оскаржуваного судового рішення. Стверджує, що останній дізнався про вирок місцевого суду лише 07 серпня 2023 року. Апеляційний суд не звернув уваги на вказане, безпідставно відмовив стороні захисту в поновленні строку на апеляційне оскарження. Ухвала цього суду, на думку захисника, не відповідає приписам ст. 370 КПК України.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор касаційну скаргу вважала обґрунтованою, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Потерпілий та його представник заперечували щодо задоволення касаційної скарги, просили оскаржуване судове рішення залишити без зміни.
Захисник у судовому засіданні підтримав касаційну скаргу і просив її задовольнити.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доступ до правосуддя є одним з основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України і ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України).
Згідно зі ст. 370 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши доводи, викладені захисником у касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду вказаним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою - якщо скаргу подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до положень ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У  кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, такі підстави.
Однак оскаржувана ухвала Київського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року про повернення апеляційної скарги захисника на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року стосовно  ОСОБА_9 не ґрунтується на наведених вимогах кримінального процесуального закону.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, Дарницький районний суд м. Києва розглянув обвинувальний акт у порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, без виклику  ОСОБА_9 та за наслідками судового розгляду 24 квітня 2023 року ухвалив вирок, яким останнього визнав винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого суду, 21 серпня 2023 року захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вирокуДарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року (т. 2, а. п. 213-220).
Мотивуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, захисник наводив причини, аналогічні тим, які він зазначав у касаційній скарзі. Так, захисник ОСОБА_8 , зокрема, стверджує, що ОСОБА_9 дізнався про існування вказаного вироку лише 07 серпня 2023 року і матеріали справи не містять підтвердження вручення останньому копії оскаржуваного судового рішення.
Проте, як убачається з оскаржуваного рішення, Київський апеляційний суд, відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, оскільки дійшов висновку, що строк на подачу апеляційної скарги пропущено з причин, які не є поважними, констатував відсутність підстав для поновлення цього процесуального строку таповернув апеляційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження.
Обґрунтовуючи своє рішення, апеляційний суд, зокрема, зауважив, що захисник в апеляційній скарзі не навів причин, які б об`єктивно могли перешкодити ОСОБА_9 до 07 серпня 2023 року отримати копію вироку місцевого суду або ознайомитися з ним у реєстрі судових рішень, адже його було оприлюднено наступного дня після ухвалення.
Крім того, цей суд також послався на те, що  ОСОБА_9 було відомо, що кримінальне провадження стосовно нього буде направлено до суду першої інстанції та розглянуто судом у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта без його виклику в спрощеному провадженні відповідно до положень ст. 382 КПК України, а отже, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, сторона захисту повинна була вжити заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження та отримати копію прийнятого рішення.
Проте Верховний Суд вважає такі висновки апеляційного суду неспроможними, оскільки вони не ґрунтуються на точному змісті абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.
Так, за приписами ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана, зокрема, на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Тобто законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження саме з днем отримання копії судового рішення особою, без виклику якої таке рішення було ухвалено.
Зазначене також узгоджується з висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеними в постанові від 22 січня 2024 року в справі № 757/1624/22-к, про те, що, якщо вирок в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання нею копії вироку незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення. 
Дійсно, у матеріалах провадження міститься супровідний лист місцевого суду від 24 квітня 2023 року про надсилання учасникам процесу копії вироку суду (а. п. 198), однак відсутнє будь-яке підтвердження того, що вказаний супровідний лист із копією судового рішення був направлений  ОСОБА_9 , він його отримав та відповідно ознайомився з його змістом.
Водночас наявною в матеріалах справи розпискою підтверджується, що сторона захисту ознайомилася з матеріалами кримінального провадження і вироком місцевого суду лише 09 серпня 2023 року (а. п. 210), тоді як апеляційну скаргу захисник подав 22 серпня 2023 року, тобто в межах вказаного процесуального строку.
Отже, суд апеляційної інстанції, не встановивши належним чином початку і закінчення перебігу строку на апеляційне оскарження, дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги у зв`язку з пропуском цього строку.
З огляду на викладене та враховуючи, що апеляційний суд допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід урахувати викладене та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_8  задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року про повернення апеляційної скарги на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року стосовно  ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                           ОСОБА_3