У Х В А Л А
08 січня 2024 року
м. Київ
справа № 308/10591/18
провадження № 61-12666ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М. 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 на постанову Закарпатського апеляційного суду  від 17 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Галини Василівни, ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування державної реєстрації права власності,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округуКузьо Г. В. та ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г. В., ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування державної реєстрації права власності задоволено.
Визнано дії приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г. В. щодо реєстрації права власності неправомірними.
Державну реєстрацію права власності на 1/2 частину нерухомого майна -                   1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:17:003:0071, та 1/2 частину станції технічного обслуговування, літ. 3, загальною площею 621,4 м.кв., 1/2 частину автомийки, літ.К загальною площею 56,1 м2; 1/2 частину магазину, літ. Л, загальною площею 228,3 м2 за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровану за  ОСОБА_4 скасовано.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 17 липня 2023 року апеляційні скарги адвоката Білоцерковець Ю. С., який діє в інтересах приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г. В., та адвоката Шпуганича В. П., який діє в інтересах ОСОБА_4 - задоволено.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської областівід 21 грудня 2022 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г. В., ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовлено.
16 серпня 2023 року адвокат Биркович О. І., який діє в інтересах ОСОБА_2 та особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 липня 2023 року.
У касаційній скарзі заявники просять суд касаційної інстанції скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 липня 2023 року, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року залишити без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року касаційна скарга була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, який було продовжено ухвалою від 08 листопада 2023 року.
У грудні 2023 року суд отримав від заявників матеріали, якими недоліки касаційної скарги усунено у повному обсязі.
Повний текст оскаржуваної постанови складений 25 липня 2023 року, касаційна скарга подана 16 серпня 2023 року, а отже строк на касаційне оскарження не пропущений.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження постанови Закарпатського апеляційного суду  від 17 липня 2023 року заявники зазначають таке: суд апеляційної інстанції не застосував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16, від 18 січня 2017 року у справі                             № 6-255цс16, від 24 травня 2017 року у справі № 6-640цс17, у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 910/4278/17, від 15 березня 2018 року у справі № 922/2096/17, від 16 березня 2018 року у справі № 916/1764/17, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 755/9215/15-ц, суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389, пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. 
З огляду на викладене касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Разом з тим, заявники у касаційній скарзі порушують питання про зупинення дії постанови Закарпатського апеляційного суду  від 17 липня 2023 року, посилаючись на те, що на їх переконання допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права свідчать про потребу у зупиненні дії оскаржуваної постанови до закінчення касаційного перегляду справи. Крім того, заявники також подавали до суду заяву про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції до закінчення касаційного перегляду справи.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи,  яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Тлумачення частини восьмої статті 394 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення виконання чи дії судового рішення має містити обґрунтування необхідності такого зупинення. 
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Суд наголошує на тому, що виключно суб`єктивні переконання заявників у допущених судом порушеннях норм процесуального права не є безумовною підставою для зупинення дії судового рішення. Крім того, суд наголошує на тому, що за результатами апеляційного перегляду ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Тобто, таке судове рішення не змінює обсяг прав та обов`язків заявників, які існували станом на час пред`явлення позову до суду, а отже такі обставини спростовують потребу у зупиненні дії чи виконання такого судового рішення. Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про зупинення дії оскаржуваної постанови до закінчення касаційного перегляду справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 на постанову Закарпатського апеляційного суду  від 17 липня 2023 року.
Відмовити у задоволенні клопотань  ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 , про зупинення дії та виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 17 липня 2023 року.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Ігнатенко
 
А. С. Олійник                                                                                                                                 
І. М. Фаловська