ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 672/915/23
Провадження № 22-ц/4820/292/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
       з участю        позивачки         ОСОБА_1 ,
               представника позивачки         ОСОБА_2 ,
               відповідачки         ОСОБА_3 ,
               законного представника відповідачки         ОСОБА_4 ,
               представника відповідачки         ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , законний представник неповнолітньої особи – ОСОБА_4 , третя особа – ОСОБА_6 , про встановлення факту батьківства за апеляційною скаргою ОСОБА_3  на заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_3 , законний представник неповнолітньої особи – ОСОБА_4 , третя особа – ОСОБА_6 , про встановлення факту батьківства.
ОСОБА_1 зазначила, що з 2014 року вона проживала разом із ОСОБА_7 як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу.  ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_2  народився син ОСОБА_9 . Державна реєстрація народження дітей була проведена відповідно до частин першої статті 135 Сімейного кодексу України (далі – СК України). За час спільного проживання позивачка та ОСОБА_7 мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство та виховували разом дітей. ОСОБА_7 визнавав своє батьківство щодо дітей і виконував свої батьківські обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 загинув під час захисту України від російської агресії. Відсутність відомостей про ОСОБА_7 як батька малолітніх ОСОБА_8 і  ОСОБА_9  позбавляє дітей права на спадщину. Іншими спадкоємцями ОСОБА_7 за законом є його неповнолітня дочка ОСОБА_3 і рідний брат ОСОБА_6 . Водночас неповнолітня ОСОБА_3 через свого законного представника ОСОБА_4 заперечує факт батьківства ОСОБА_7 щодо дітей позивачки.
За таких обставин  ОСОБА_1 просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_7 відносно малолітніх ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2023 року, в якому ухвалою від 15 листопада 2023 року виправлено описку, позов задоволено.
Встановлено факт батьківства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Сатанів, Хмельницької області, українця, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Суд керувався тим, що померлий  ОСОБА_7  визнавав ОСОБА_8  своєю рідною дочкою, а ОСОБА_9  своїм рідним сином, піклувався про них як батько, матеріально утримував, всебічно сприяв їх фізичному та моральному розвитку, належно приділяв увагу вихованню дітей. Факт батьківства ОСОБА_7 відносно малолітніх ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підтверджується зібраними доками, його встановлення необхідне для оформлення спадщини, в іншому порядку встановити цей факт неможливо.
Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2023 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі  ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що факт батьківства  ОСОБА_7 відносно малолітніх ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не підтверджується належними та допустимими доказами, внаслідок чого позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідачки та її законного представника, які не були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання, та ухвалив заочне рішення без будь-яких правових підстав.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 та  ОСОБА_6 не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 2014 року ОСОБА_7 і ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, але не перебували у шлюбі між собою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 – сина  ОСОБА_9 . Запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень проведено в порядку, передбаченому статтею 135 СК України, тобто за прізвищем та за вказівкою матері.
ОСОБА_7 визнавав своє батьківство щодо  ОСОБА_8 і  ОСОБА_9 , утримував їх, приділяв увагу дітям і приймав участь у їх вихованні.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 загинув під час проходження військової служби та здійснення захисту України від російської агресії.
Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 6 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 , подану в порядку окремого провадження, заінтересовані особи – ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , про встановлення факту батьківства ОСОБА_7 відносно малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без розгляду.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

а) щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. 
В силу частини другої статті 211 ЦПК України учасники справи повідомляються про місце, дату і час судового засідання судом.
Порядок повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання встановлений статтями 128-130 ЦПК України.
Згідно з частинами третьою, п`ятою, шостою, восьмою статті 128 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Днем вручення судової повістки є:  1) день вручення судової повістки під розписку;  2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;  3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;  4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Із положень частин першої, другої статті 130 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) слідує, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам – відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.
Правила надання поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції; далі – Правила) визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.
Як передбачено пунктом 2 Правил, рекомендоване поштове відправлення – реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок «M», які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення; повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу – повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.
Згідно пункту 99-1 Правил рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності – будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
В силу пункту 105 Правил у разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.
Частиною першою статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За змістом указаних норм права повідомлення про судове засідання відноситься до елементу змагальності сторін та є обов`язком суду, натомість, неналежне повідомлення судом учасників справи про дату, час і місце судового засідання є порушенням їх права на справедливий суд.
Суд викликає учасника справи у судове засідання судовою повісткою про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена учаснику справи завчасно, тобто з таким розрахунком, щоб особа, яка викликається, мала достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
Судова повістка, адресована фізичній особі, вручається їй під розписку.
Неявка в судове засідання відповідача, якого було належним чином повідомлено про судовий розгляд, не є підставою для відкладення судового засідання. Суд вправі ухвалити заочне рішення за умови, що відповідач, який не з`явився в судове засідання, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Із довідки Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 28 липня 2023 року №803/02-19/2003 (а.с. 54) слідує, що місце проживання законного представника неповнолітньої відповідачки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зареєстровано у кв. АДРЕСА_1 . Ця адреса зазначена у справі як місце проживання відповідачки ОСОБА_3 .
Ухвалою від 31 липня 2023 року суд першої інстанції відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , визначив порядок її розгляду у загальному позовному провадженні та призначив підготовче засідання на 24 серпня 2023 року.
Ухвалою суду першої інстанції від 24 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 28 вересня 2023 року. В цьому судовому засіданні суд ухвалив заочне рішення.
Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 82, 83) судові повістки про виклик у судове засідання вручені особисто відповідачці ОСОБА_3 і за довіреністю законному представнику ОСОБА_4 18 вересня 2023 року.
Добросовісне виконання працівниками Акціонерного товариства «Укрпошта» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази протилежного (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі №639/4278/16-а).
Отже, відповідачка ОСОБА_3 та її законний представник ОСОБА_4 були викликані до суду у порядку, визначеному цивільним процесуальним законом.
Оскільки відповідачка ОСОБА_3 та її законний представник ОСОБА_4 не з`явилися в судове засідання, то суд першої інстанції правомірно розглянув справу за їх відсутності та ухвалив заочне рішення по суті спору.
Посилання ОСОБА_3 на те, що суд першої інстанції не повідомив її належним чином про дату, час і місце судового засідання та ухвалив заочне рішення без будь-яких правових підстав не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.

б) щодо вирішення спору по суті заявлених вимог

Частиною третьою статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частини першої статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається  за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
В силу частин першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Як передбачено статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України .
Згідно з частиною першою статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.  Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Із положень частини першої статті 135 СК України слідує, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що правовідносини між батьками та дітьми виникають на підставі їх кровної спорідненості, відомості про яку мають бути зареєстровані в установленому законом порядку.
Походження дитини від батька, який не перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, засвідчується органом державної реєстрації актів цивільного стану за спільною заявою матері та батька дитини. У разі відсутності такої заяви батьківство визнається за рішенням суду.
Якщо спільної заяви батьків про походження дитини немає, а батько дитини помер, то суд може встановити факт його батьківства за умови, що запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України (прізвище дитини записано за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері).
Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення цього факту можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог цивільного процесуального закону. Суд встановлює факт батьківства на підставі сукупності зібраних доказів, які підтверджують, у тому числі спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також визнання особою свого батьківства.
Зібрані докази вказують на те, що ОСОБА_7 і ОСОБА_1 не перебували у шлюбі між собою. За час їх спільного проживання ОСОБА_1 народила двоє дітей – дочку ОСОБА_8 і сина  ОСОБА_9 . У Книзі реєстрації народжень запис про батька дітей учинено згідно зі статтею 135 СК України (прізвище дітей записано за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дітей записано за вказівкою матері).
На час народження дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. ОСОБА_7 фактично визнавав своє батьківство щодо дітей, матеріально утримував їх, всебічно сприяв фізичному та моральному розвитку дітей, належно приділяв увагу їх вихованню.
Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвами та актовими записами про народження  ОСОБА_8 і  ОСОБА_9 ; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; випискою з банківського рахунку ОСОБА_1 , на який ОСОБА_7 переказувалися кошти на утримання дітей; скриншотами переписки ОСОБА_7 із дітьми; фотосвітлинами. Ці доказі не спростовані відповідачкою.
До того ж, факт походження малолітніх ОСОБА_8 і ОСОБА_9 від ОСОБА_7 фактично визнали в апеляційному суді допитані за клопотанням відповідачки свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що факт батьківства ОСОБА_7 відносно малолітніх ОСОБА_8 і ОСОБА_9 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.
Посилання ОСОБА_3 на неналежну оцінку судом зібраних доказів, у зв`язку з чим підстави для встановлення факту батьківства ОСОБА_7 щодо дітей позивачки, суперечать фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.
Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права є необґрунтованими.
Ухвала від 13 листопада 2023 року про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення постановлена судом із дотриманням закону, а процесуальні дії суду не вплинули на правильність вирішення спору.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3  залишити без задоволення.
Заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 7 лютого 2024 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Пономаренко Л.Е.        
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 51