ПОСТАНОВА 
іменем України

27 лютого 2024 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/9719/23
провадження № 22-ц/4809/452/24 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І. 
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
заявник –   ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи - Кропивницька міська рада, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Кропивницької міської ради на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 грудня 2023 рокуу складі судді Варакіної Н.Б.,
 
В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту. 
В обґрунтування заяви посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, у зв`язку з чим заявник звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Однак, приватним нотаріусом Буліч Н.В. рекомендовано ОСОБА_1 для оформлення спадщини звернутися до суду з заявою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини або про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на день смерті. Посилаючись на зазначені обставини просив суд встановити факт постійного проживання на момент смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда 05 грудня 2023 року заяву задоволено. Встановлено факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням Кропивницька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 
ОСОБА_1 направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішенняКіровського районного суду міста Кіровограда від 05 грудня 2023 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу Кропивницької міської ради - без задоволення. Вважав, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
У судовому засіданні апеляційного суду представник Кропивницької міської ради Люненко І.А. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Адвокат Захарченко І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 липня 1999 року Кіровоградською міською радою на підставі розпорядження (наказу) від 07 липня 1999 року №28270 квартира по АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.4). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.3).
28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Н.В. із запитом про надання роз`яснення щодо порядку оформлення спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Листом про надання роз`яснення від 28 жовтня 2021 року №201-01/16 приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Наталія Володимирівна запропонувала ОСОБА_1 для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернутися до суду із заявою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, або про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на день смерті та на підставі відповідного рішення суду подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса (а.с.11).
29 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Буліч Н.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцеві майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким є його син ОСОБА_1 , яке складається з 1/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.5).
Відповідно до заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 29 жовтня 2023 року, посвідчених головою квартального комітету №18 Полянською Л.В., ОСОБА_1 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 із січня 2017 року до теперішнього часу постійно. Разом з ним за цією адресою проживала його мати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-15).
Як свідчить акт від 29 жовтня 2023 року, завірений головою квартального комітету №18 Полянською Л.В. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала та була зареєстрована до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті спадкодавця в цьому будинку був не зареєстрований, але постійно, безперервно проживав із січня 2017 року її син - ОСОБА_1 (а.с.16).
Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження від 23 січня 1969 року серії НОМЕР_1 , згідно з яким ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №168, в графі батько зазначено « ОСОБА_3 », в графі мати - « ОСОБА_2 » (а.с.10). 
Ухвалюючи рішення про задоволення заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявник, як спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, тому він вважається таким, що прийняв спадщину.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини заявник стверджував, що прийняв спадщину у порядку, передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, за якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
У даному випадку від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса з метою оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.
Верховний Суд у своїй постанові від 17 січня 2022 року у справі №643/790/20 констатував процесуальну можливість розгляду заяви про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною другою статті 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Частиною першою статті 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України, п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/53 спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.2, 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Встановлено, що позивач, як спадкоємець,  постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, що було встановлено судом першої інстанції на підставі наданих належних доказів та показань свідків.
Враховуючи викладене вище суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального права про встановлення факту проживання заявника разом із спадкодавцем однією сім`ю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, що передбачено ст.1264 ЦК України. 
Слід зазначити, що у випадках встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини із заявою до суду звертається лише спадкоємець або за заповітом, або за законом.  Натомість заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини може подати будь-яка особа, яка не має родинних зв`язків із спадкодавцем за відсутності спадкоємців першої, другої та третьої черги. Разом з тим судом встановлено, що ОСОБА_1  є сином спадкодавця, тобто є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до положень ст.1261 ЦК України, тому потреби заявника встановлювати свою приналежність до четвертої черги спадкоємців за законом немає. Зазначені доводи заінтересованої особи стосуються четвертої черги спадкоємців за законом, а не встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини спадкоємцем першої черги, як про те було зазначено ОСОБА_1  у поданій заяві, тобто заявник звернувся з іншим предметом спору, що є суттєвим для правильного вирішення справи.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі  статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кропивницької міської ради залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 грудня 2023 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 07 березня 2024 року.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді        C.М. Єгорова

       С.І. Мурашко