Справа № 308/13574/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        27 грудня 2023 року м. Ужгород
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 18 серпня 2023 року у справі № 308/13574/23 (Головуючий: Деметрадзе Т.Р.), - 
В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2023 року ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 , якому здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії за вказаною адресою, та оплатою виставлених рахунків TOB «Закарпаттяенергозбут» , що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_1 .
Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по оплаті послуг за споживання електричної енергії, у ОСОБА_1 перед ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 10 956,80 грн., за період з лютого 2021 року року по червень 2023 року, оплату якої боржник у порядку та строки, визначені договором та ПРРЕЕ в добровільному порядку не здійснив.
Посилаючись на вказані обставини, ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» просило суд видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 10 956,80 грн. грн.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18 серпня 2023 року у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовлено.
Не погоджуючись з даною ухвало, ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» в особі представника Чекан В.В. подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, у якій зазначив свої вимоги і обставини та долучив належні документи, які на думку заявника, підтверджують фактичне надання та отримання послуг електропостачання та наявність у боржника заборгованості. Фактом приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви – приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу на ухвалу суду, зазначену в п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України (відмова у видачі судового наказу), відповідно до приписів ч. 2 ст. 369, ч. 13 ст. 7 ЦПК України без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та без проведення судового засідання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не додано належних та допустимих доказів на підтвердження утворення заборгованості саме у боржника ОСОБА_1 за оплату житлово-комунальних послуг, зокрема, Заяву-приєднання до умов договору постачання електричної енергії, де він був би зазначений споживачем, та що останній проживає за вказаною адресою.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Згідно з статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Згідно із частиною 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:
1) документ, що підтверджує сплату судового збору;
2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;
3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;
4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України (ст. 165 ч. 1 п. 1 ЦПК України).
ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» подало до Ужгородського міськрайонного суду заяву про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 10 956,80 грн.
До заяви ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» додало: роздруківку публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг а також абонентську книжку за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначена абонентська книжка містить інформацію про помісячні обсяги споживання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 та заборгованості за спожиту електроенергію, де станом на червень 2023 року заборгованість визначена в сумі 10 956,80 грн.
Тобто, заявник подав суду докази щодо надання на договірних умовах послуг і, відповідно щодо їх отримання боржником за адресою: АДРЕСА_2 , та щодо заявленої до стягнення заборгованості.
Із поданої заяви та доданих до неї документів власне «виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу», вбачається. Визначальними в цьому контексті є докази (документи), які підтверджують наявність відповідних правовідносин і заборгованості.
Однак, суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув і дійшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу.
Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, враховуючи вимоги статей 161, 163 ЦПК України. Зазначені статті містять вичерпний перелік умов, за яких судовий наказ може бути видано. Виходячи з того, що заявник при подачі заяви про видачу судового наказу дотримався цих умов, підстав для відмови у видачі судового наказу у суду не було.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, з направленням справи до цього ж суду для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. т. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, судова колегія,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 18 серпня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено – 27 грудня 2023 року.

Головуючий

Судді: