ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 751/7937/23                                    Головуючий у 1 інстанції - Деркач О.Г.
                                                                                Суддя - доповідач - Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 лютого 2024 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                              Василенка Я.М.,
суддів                                        Кузьменка В.В., Оксененка О.М., 
за участю секретаря          Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.11.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, поліцейського відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області Щиглевського Артура Едуардовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
                                                  ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 208185 від 09.09.2023, винесену поліцейським відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області Щиглевським А.Е. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.11.2023 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що інспектором відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області Щиглевським А.Е. 14.07.2023 винесено постанову серії ГАБ №208185 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП і накладено штраф у розмірі 3 400,00 грн. (а.с. 11)
Копія оскаржуваної постанови була вручена позивачу після розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що громадянин ОСОБА_1 08.09.2023 року о 23 год. 13 хв. здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, повідомивши про те, що військові на транспортному засобі Mitsubishi L200, номерний знак НОМЕР_1 , керують у стані алкогольного сп`яніння, однак такий факт не підтвердився.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.  
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови в цілому, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Згідно частин 1-4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачене статтею 183 КУпАП.
Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, настає лише в разі завідомо неправдивого виклику поліції. Тобто, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію поліції, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Із наданого відповідачем відеозапису та письмових пояснень інспекторів поліції Щиглевського А.Е. та Грищенка О.О. вбачається, що позивач здійснив неправдивий виклик поліції по лінії 102 та повідомив, що військові на транспортному засобі Mitsubishi L200, номерний знак НОМЕР_1 , керують у стані алкогольного сп`яніння. 
Однак, при перевірці військовослужбовця - водія автомобіля Mitsubishi L200 на стан сп`яніння, такий не підтвердився.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що поліцейським належно попереджено позивача, як про наслідки такого виклику, так і про настання адміністративної відповідальності, у випадку непідтвердження вищезазначених обставин виклику, з чим ОСОБА_1 погодився і зазначив, що в разі непідтвердження стану алкогольного сп`яніння водія вказаного автомобіля, готовий понести відповідальність.
Отже, колегія суддів вважає, що інформація, отримана після перегляду відеозапису, чітко вказує на те, що позивач здійснив неправдивий виклик поліції по лінії 102 та повідомив, що військові на транспортному засобі Mitsubishi L200, номерний знак НОМЕР_1 , керують у стані алкогольного сп`яніння, хоча такий стан не підтвердився, при цьому поліцейським належно попереджено позивача про наслідки такого виклику та настання адміністративної відповідальності.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено належними, достатніми та переконливими доказами обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, яке полягає у завідомо неправдивому виклику поліції, спрямованого на зрив нормальної роботи необхідної для суспільства служби.
Доводи апелянта щодо відсутності доказів, які б вказували на його умисел у неправдивому виклику поліції, а також те, що при перевірці військовослужбовця - водія автомобіля Mitsubishi L200 на стан сп`яніння, було перевірено не ту особу, колегія суддів оцінює критично, з переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису вказане спростовується.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 208185 від 09.09.2023 є законною та правові підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.
Вказані вище та всі інші аргументи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. 
При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.11.2023 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий:                                                                      Василенко Я.М.                       

Судді:                                                                                          Кузьменко В.В. 
                                                                                                        
                                                                                                    Оксененко О.М.