ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/29887/19	Головуючий у 1-й інстанції   Вийванко О. М. 	
Провадження № 22-ц/817/90/24 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 
секретар - Дідух М.Є. 
з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Світлика О.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 — адвоката Гриців Ольги Ярославівни на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року та на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 — адвоката Сампари Надії Миронівни на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року, постановлені суддею Вийванко О.М. у цивільній справі №607/29887/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації та припинення права власності,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 5/9 частини квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 605 390,00 грн. Припинено право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на 5/9 частини квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 6 053,90 грн. 
На виконання вказаного рішення суду, 18 листопада 2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області Білоус В.М. видано виконавчий лист №607/29887/19, на підставі якого 07 грудня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження № 70480053.
Крім цього, на виконання вказаного того ж рішення суду від 03 червня 2022 року, 1 червня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/29887/19 стягувачу ОСОБА_3 
ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого документа від 03 червня 2022 року, виданого ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню. Заява обґрунтована тим, що заявником на виконання виконавчого листа від 18 листопада 2022 року у виконавчому провадженні № 70480053 було повністю виплачено грошову компенсацію вартості 5/9 частки квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , в розмірі 605 390,00 грн. 
Вказує, що виплата кожному із позивачів у даній справі компенсації вартості частки квартири по 605 390,00 грн. є обтяжливим та несправедливим, тому просив суд визнати виконавчий лист №607/29887/19, виданий 1 червня 2023 року Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області стягувачу ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року визнано виконавчий лист № 607/29887/19, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 01 червня 2023 року стягувачу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошової компенсації вартості 5/9 частини квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 605390,00 грн., таким, що не підлягає до виконання.
20 жовтня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Сампара Н.М. звернулась до суду із заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн. у зв”язку з поданням до суду заяви про визнання виданого ОСОБА_3 01.06.2023 року виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
27 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гриців О.Я. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила поновити строк на подання доказів понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених нею у зв”язку з розглядом судом заяви ОСОБА_2 про визнання виданого ОСОБА_3 1.06.2023 року виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від  14 листопада 2023 року залишено без розгляду заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Сампари Н.М. про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою.
Поновлено представнику ОСОБА_1 - адвокату Гриців О.Я. пропущений з поважних причин строк на подання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Гриців О.Я. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. 
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1  - адвокат Гриців О.Я. просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року скасувати та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Вказує, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки станом на день подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, рішення суду не було виконано, борг не оплачено. Судом проігноровано лист головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткачук М.І. від 22.08.2023 року, з якого вбачається, що станом на 22.08.2023 року за боржником ОСОБА_2 у ВП №70480053 наявна заборгованість у сумі 30 263,02 грн — сума боргу, 4 281,29 грн — заборгованість по виконавчому збору. 
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1  - адвокат Гриців О.Я. просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року скасувати та відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Сампари Н.М. про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою, а також стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки ненаправлення представником ОСОБА_2 - адвокатом Сампарою Н.М. іншим учасникам справи документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, має наслідком відмову у задоволенні заяви, а не залишення її без розгляду. Також зазначає, що ОСОБА_1 подано всі необхідні докази понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у зв”язку з розглядом у суді заяви ОСОБА_2 про визнання виданого ОСОБА_3 1.06.2023 року виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
У відзиві представник ОСОБА_2  - адвокат Сампара Н.М. просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гриців О.Я. залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року — без змін. Вказує, що на виконання виконавчого листа від 18.11.2022 року ОСОБА_2 сплатив грошові кошти в повному обсязі. Судом визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий стягувачу ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 . 
У відзиві представник ОСОБА_2  - адвокат Сампара Н.М. просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гриців О.Я. залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року в частині відмови в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_5 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу — без змін. Вказує, що подання всіх необхідних доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу не є беззаперечною підставою для стягнення таких витрат судом. Крім цього, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому відсутні підстави для стягнення судових витрат на користь ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_2  - адвокат Сампара Н.М. просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року в частині залишення без розгляду заяви представника відповідача про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою, скасувати та задовольнити заяву представника відповідача, в іншій частині ухвалу залишити без змін. Вказує, що положеннями чинного ЦПК України не передбачено процесуального обов`язку учасника справи надсилати копії клопотання (заяви) про стягнення витрат на правничу допомогу та доданих до нього документів іншим учасникам справи, поданого на завершальному етапі розгляду цивільної справи по суті. 
Обставини справи.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.06.2022 ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошову компенсацію, вартості 5/9 частини квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 605 390,00 грн. (шістсот п`ять тисяч триста дев`яносто гривень 00 копійок). Припинити право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на 5/9 частини квартири АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 6 053,90 грн.
На виконання вказаного судового рішення 18.11.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано ОСОБА_1 виконавчий лист № 607/29887/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошової компенсації вартості 5/9 частини квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 605 390,00 грн.
07.12.2022 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження № 70480053, в якому стягувачем є ОСОБА_1 , що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2022 року.
ОСОБА_2 сплатив 624 450,00 грн на рахунок ВДВС у м. Тернополі, що стверджується квитанціями від 27 грудня 2022 року на суму 43 000,00 грн, від 26 грудня 2022 року на суму 55 000,00 грн, від 16 лютого 2023 року на суму 52 000,00 грн, від 14 квітня 2023 року на суму 40 000,00 грн, від 23 травня 2023 року на суму 229 000,00 грн, від 6 червня 2023 року на суму 20 000,00 грн, від 5 травня 2023 року на суму 140 450,00 грн, від 3 липня 2023 року на суму 45 000,00 грн (т. 4, а.с. 217-219).
Постановою головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Токаренком В.С. 29.09.2023 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №70480053 з примусового виконання виконавчого листа № 607/29887/19 від 18.11.2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошової компенсації вартості 5/9 частини квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 605 390,00 грн, стягувачем у якому є ОСОБА_1 .
Крім цього, 1 червня 2023 року ОСОБА_3 на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.06.2022 року видано виконавчий лист № 607/29887/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошову компенсацію, вартості 5/9 частини квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 605 390,00 грн.
28.06.2023 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження № 72126573 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 грошової компенсації вартості 5/9 частини квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 605390,00 грн , в якому стягувачем є ОСОБА_3 
16.10.2023 головним державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №72126573, у зв`язку із заявою стягувача від 02.10.2023 про повернення виконавчого листа № 607/29887/19 від 01.06.2023. 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Щодо апеляційної скарги представника  ОСОБА_1  - адвоката Гриців О.Я. на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов,як підстава для їх виконання.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 Цивільного процесуального кодексу України, не є вичерпним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. 
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі знайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Як зазначалось вище, Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області на виконання рішення суду від 3 червня 2022 року було видано два виконавчі листи: 1) від 18 листопада 2022 року стягувачу ОСОБА_1 ; 2) від 1 червня 2023 року стягувачу ОСОБА_3 .
Разом з тим, компенсація у розмірі 605 390,00 грн. стягнута рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 3 червня 2022 року з ОСОБА_2 повинна на користь усіх трьох позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 
Визначену судовим рішенням суму 624 450,00 грн. ОСОБА_2 сплатив у виконавчому провадженні №70480053, яке закінчено у зв”язку з повним виконанням судового рішення від 3 червня 2022 року.
Таким чином, виконавчий лист від 1 червня 2023 року, виданий стягувачу ОСОБА_3 щодо виконання того ж самого судового рішення про стягнення тієї ж самої суми фактично дублює суму стягнення за виконавчим листом від 18 листопада 2022 року, виданим ОСОБА_1 , виконання якого завершено. 
Врахувавши вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання виконавчого листа №607/29887/19, виданого 1 червня 2023 року стягувачу ОСОБА_3 - таким, що не підлягає виконанню.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що день подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, рішення суду не було виконано, борг повністю не оплачено; судом проігноровано лист головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткачук М.І. від 22.08.2023 року, з якого вбачається, що станом на 22.08.2023 року за боржником ОСОБА_2 у ВП №70480053 наявна заборгованість у сумі 30 263,02 грн — сума боргу, 4 281,29 грн — заборгованість по виконавчому збору, колегія суддів оцінює критично та зазначає, що станом на день постановлення оскаржуваної ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2023 року ОСОБА_2 повністю виконав рішення Тернопільського міськрайонного суду від 3 червня 2022 року, у зв”язку з чим виконавче провадження №70480053 з примусового виконання вказаного судового рішення було закрито. Вказана обставина обгрунтовано врахована судом при постановленні оскаржуваної ухвали від 18 жовтня 2023 року. 

Щодо апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Сампари Н.М. на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року слід зазначити наступне. 
20 жовтня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Сампара Н.М. звернулась до суду першої інстанції із заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн., понесені у зв”язку з подання до суду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
До заяви додано: акт виконаних робіт від 20 жовтня 2023 року, договір б/н про надання правової допомоги від 20 липня 2023 року.
Докази направлення іншим учасникам цих документів представник ОСОБА_2 - адвокат Сампара Н.М. не надала.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).
Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.
Тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.
Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом (частина третя статті 182 ЦПК України).
Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.
Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини першої статті 183 ЦПК України).
За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі №725/1301/21 зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги адвоката Сампари Н.М. про те, що положеннями чинного ЦПК України не передбачено процесуального обов`язку учасника справи надсилати копії клопотання (заяви) про стягнення витрат на правничу допомогу та доданих до нього документів іншим учасникам справи, поданого на завершальному етапі розгляду цивільної справи по суті. 
Встановивши, що до заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Сампари Н.М. не додано доказів направлення на адреси інших учасників справи документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення такої заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 ЦПК України. 

Щодо апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Гриців О.Я. на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року.
27 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гриців О.Я. звернулась до суду із заявою, в якій просила поновити строк на подання доказів понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
До заяви додано: акт виконаних робіт від 25 жовтня 2023 року на суму 20000,00 грн та письмову розписку про отримання адвокатом Гриців О.Я. від ОСОБА_1 гонорар у розмірі 20000,00 грн за надання правової (правничої) допомоги згідно Договору про надання правової допомоги від 16 грудня 2019 року.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Зважаючи на те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_2 та визнано виконавчий лист № 607/29887/19, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 01 червня 2023 року стягувачу ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню, тобто вимоги заявника задоволено в повному обсязі, а тому відсутні підстави для стягнення з останнього витрат на професійну (правничу) допомогу. 
Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Гриців О.Я. про те, що ненаправлення представником ОСОБА_2 - адвокатом Сампарою Н.М. іншим учасникам справи документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, має наслідком відмову у задоволенні заяви, а не залишення її без розгляду, колегія суддів оцінює критично та зазначає, що заява представника ОСОБА_2 - адвоката Сампари Н.М. вірно повернута заявнику без розгляду на підставі ч.4 ст. 183 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Гриців О.Я. про те, що ОСОБА_1 подано всі необхідні докази понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у зв”язку з розглядом у суді заяви ОСОБА_2 про визнання виданого ОСОБА_3 1.06.2023 року виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів також оцінює критично, враховуючи зазначені вище мотиви про те, що оскільки заява ОСОБА_2 судом задоволена, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення з нього в користь інших осіб, які брали участь у справі, понесених ними витрат на правничу допомогу.
Таким чином, ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 14 листопада 2023 року є законною та обґрунтованою. 
Підстави для її зміни чи скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах представника ОСОБА_2 - адвоката Сампари Н.М. та представника ОСОБА_1 - адвоката Гриців О.Я., колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 — адвоката Гриців Ольги Ярославівни та представника ОСОБА_2 — адвоката Сампари Надії Миронівни — залишити без задоволення. 
Ухвалу Тернопільського Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року — залишити без змін.
Ухвалу Тернопільського Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 листопада 2023 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 12 січня 2024 року.

Головуюча                                                                        Хома М.В.

Судді                                                                                Гірський Б.О.

                                                                               Костів О.З.